Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3299304034/258149 від 05.03.2020 в розмірі 6366.60 грн., з яких 2000 грн. заборгованість за сумою кредиту, 4366.6 грн. заборгованість за відсотками. Також представник позивача просив стягнути судовий збір 2422.40 грн. та 10 500 грн. витрати на правову допомогу. В обгрунтування позову зазначено, що 05.03.2020 між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ» укладено кредитний договір №3299304034/258149 в електронній формі, за яким відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 2000 грн., та які зобов`язався повернути в обумовлені сторонами строки та порядку, зі сплатою відсотків в розмірі 1.85% в день. 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу №1-31/05/21, згідно з яким майнові права вимоги за вказаним кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП». 03.06.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Дебт КОЛЛЕКШН» укладено Договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021, згідно з яким майнові права вимоги за вказаним кредитним договором перейшли до позивача. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, в нього виникла заборгованість в загальному розмірі 6366.60 грн., яку позивач, як новий кредитор, просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та доданих до неї документів направлено позивачем відповідачу на підставі аб.2 ч.1 ст. 177 ЦПК України. Ухвалу суду від 16.09.2025 направлено судом відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду. Відзиву на позов до суду не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 05.03.2020 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №3299304043/258149, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором R16082. Відповідно до умов договору, сума кредиту 2000 грн., які позичальник зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 договору). Строк надання кредиту 21 день, тобто до 25.03.2020, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. (п. 1.2 договору). За користування кредитом клієнт (позичальник) сплачує товариству 675.25% річних від суми кредиту з розрахунку 1.85% на добу. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.3 Договору). Порядок нарахування процентів визначений в розділі 2 Договору. Клієнт зобов`язаний повернути товариству кредит та сплачувати проценти за користування ним в порядку, встановленому Договором. (п. 3.4.2) Кредит надається в безготівковій формі на платіжну картку, вказану позичальником, 444111ххххх3090 (п. 1.5 Договору, розділ 7 «Реквізити»). Також 05.03.2020 [PERSON] одноразовим ідентифікатором R16082 підписано Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №3299304043/258149, в якому відображено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту. Відповідно до довідки директора ТОВ «ГОУФІНГОУ», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №3299304043/258149 від 05.03.2020, ідентифікований ТОВ, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора), здіснювалось в інформаційно-телекомунікаційні системі www.gofingo.com.ua, шляхом відправки 05.03.2020 на номер телефону, вказаний позичальником, одноразового ідентифікатора та введення його останнім. З листа ТОВ «Платежі онлайн» №2025-ПО/217 від 19.08.2025 встановлено, що ТОВ «Платежі онлайн» є технологічним оператором платіжних послуг, що здійснює операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів на підставі договорів про співпрацю з Банками-еквайрами. З додатку до листа підтверджується перерахування 05.03.2020 ТОВ «Платежі онлайн» на картку № [NUMBER] грошових коштів в сумі 2000 грн., статус успішно. 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (клієнт) та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (фактор) укладено Договір факторингу №1-31/05/21, згідно з п.1.1 якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами. Згідно з п. 6.2.3 Договору факторингу, права вимоги переходять до Фактора після підписання цього договору та виконання ним вимог п. 7.2 Договору, відповідно до якого фактор здійснює клієнту оплату визначену в п. 7.1 Договору протягом 10 робочих днів з дати підписання цього Договору. ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» проведено оплату згідно з договором факторингу №1-31/05/21 від 31.05.2021, що підтверджується платіжними дорученнями №36 від 04.06.2021 та №37 від 10.06.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Довору факторингу №1-31/05/21, ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступлено ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3299304043/258149 від 05.03.2020, заборгованість 6366.60 грн., з яких 2000 грн. заборгованість за сумою кредиту, 4366.6 грн. заборгованість за відсотками. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (кредитор) та ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (новий кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги №1-03/06/2021, згідно з п.1.1 якого кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор замінює кредитора як сторону кредитора в Кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за Кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимог, що відступаються, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.2 Договору відступлення прав вимоги №1-03/06/2021, в дату підписання цього Договору відступлення прав вимог кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор вважається таким, що набув права вимоги до боржників та набув всіх прав та обов1язків сторони кредитора за Кредитним договором. ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» проведено оплату згідно з договором факторингу відступлення прав вимоги №1-03/06/2021, що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 04.06.2021 та №2 від 09.06.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Довору відступлення прав вимоги №1-03/06/2021, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступлено ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3299304043/258149 від 05.03.2020, заборгованість 6366.60 грн., з яких 2000 грн. заборгованість за сумою кредиту, 4366.6 грн. заборгованість за відсотками. 27.05.2025 представником ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» направлено [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. (ч.1 ст. 1054 ЦК України) Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610,611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України) Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. За змістом частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази, суд вважає, що між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] 05.03.2020 було укладено кредитний договір №3299304043/258149 в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Оскільки даний кредитний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт, та [PERSON] підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21. Будь-яких доказів від відповідача на спростування зазначених обставин до суду не надано. Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови кредитного договору, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти, які своєчасно повернуто не було, що призвело до утворення заборгованості, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку. Також суд вважає, що, позивач, ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у встановленому законом порядку набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №3299304043/258149 від 05.03.2020. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України,\~\~товариство вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Розрахунки заборгованості відповідачем\~не спростовані, своїх контррозрахунків заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань до суду відповідачем не було надано. Враховуючи, що позикодавцем та позичальником узгоджено істотні умови кредитного договору, а саме розмір наданого кредиту та обов`язок позичальника сплачувати проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому наявні підстави для стягнення 2000 грн. заборгованості за сумою кредиту, 4366.6 грн. заборгованості за відсотками, а всього 6366.60 грн. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422.40 грн. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в розмірі 2422.40 грн. Також представником позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10 500 грн. Відповідно до частини 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Частинами 1, 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний суд в постанові №275/150/22 від 13.03.2025 зробив висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Матеріали справи свідчать, що 11.07.2025 між ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено Договір №11/07/2025 про надання правової допомоги. 08.10.2025 сторонами підписано Акт про отримання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 11.07.2025, в кому наведено перелік наданих послуг щодо кредитної справи боржника [PERSON] та їх вартість, всього вартість таких послуг склала 10\~500 грн. 08.10.2025 ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» сплатило на рахунок адвоката Пархомчука С.В. вартість наданих правових послуг в розмірі 10500 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №9606 від 08.10.2025. Заперечень проти суми витрат на правову допомогу від відповідача не надходило. Таким чином, враховуючи повне задоволення позову, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10\~500 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved