Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

03.06.2025\~р. до суду подано позивачем цей позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, більше одного року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачем, майнового спору в них немає. Позивач письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] », на даний час не вагітна, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.\~8 ст.\~128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки належним\~чином повідомлений\~про час\~і місце\~розгляду справи\~відповідач у\~судові засідання двічі\~поспіль,\~повторно не з`явився, - 29.09.2025 р., 06.11.2025 р., від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи, відзиву, а позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, тому відповідно до ст.\~280 ЦПК України, суд вважав необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у порядку спрощеного позовного провадження, про що 06.11.2025 р. постановив ухвалу. З урахуванням письмової позиції позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст.\~280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом подружжям більше одного року, позивач наполягала на розірванні шлюбу, про що 26.09.2025\~р. подала письмову заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримує повністю та наполягала на його задоволені та не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача, відповідач у призначені судові засідання двічі поспіль, повторно не з`явився, що свідчить про його позицію небажання збереження своєї сім`ї, а тому за з`ясованих обставин суд встановив, що шлюб несе формальний характер та унеможливлює подальше спільне життя подружжя та збереження цього шлюбу суперечить інтересам сторін. Спірні правовідносини регламентуються наступними нормами права. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.\~110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст.51,55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають більше одного року, позивач [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, про що 26.09.2025 р. подала письмову заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримує повністю та наполягала на його задоволені та не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача, відповідач [PERSON] у призначені судові засідання не з`явився, що свідчить про його позицію небажання збереження своєї сім`ї, то суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача витрати на судовий збір та на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved