Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7071342 від 15.09.2023 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 52153 гривні 20 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 11000 гривень; - заборгованості за відсотками в розмірі 41153 гривні 20 копійок. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що він дійсно отримав кредит в розмірі 11000 гривень. За користування цим кредитом позивач нарахував йому відсотки за період з 15.09.2023 року по 09.09.2024 року в розмірі 41153 гривні 20 копійок. Однак з 29.11.2023 року позивач перебував на службі у Збройних Силах України, звідки звільнений 15.04.2025 року. За таких обставин позивач мав право нарахувати йому відсотки за користування кредитом в за період з 15.09.2023 року по 29.11.2023 року, які згідно розрахунку становлять 11820 гривень 60 копійок. За таких обставин просить стягнути з нього кредит в розмірі 11000 гривень та відсотки за користування кредитом в розмірі 11820 гривень 60 копійок. Також, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та складність справи, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу з 10000 гривень до 3000 гривень. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 7071342 (а.с. 17-27). Відповідно до умов даного договору позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у розмірі 9900 гривень строком на 360 днів (з 15.09.2023 року по 09.09.2024 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом: - за стандартною відсотковою ставкою в розмірі 1,99% за кожен день користування кредитом; - за зниженою відсотковою ставкою в розмірі 1,493% за кожен день користування кредитом. Знижена відсоткова ставка застосовується за умов, що Споживач до 05.10.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Періодичність платежів зі сплати відсотків становить кожні 20 днів. Відповідач в свою чергу зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити кредит при оплаті останнього платежу по процентам. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Кредитні кошти в розмірі 9900 гривень позивач перерахував відповідачу 15.09.2023 року, що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 29.05.2024 року № 7/4984 (а.с. 103 зворот) та випискою по рахунку Акціонерного банку «Украгазбанк» (а.с. 136-137). 20.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладена додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту № 7071342 від 15.09.2023 року (а.с. 40-41, 45). Даною угодою сторони збільшили суму кредиту на 1100 гривень (до 11000 гривень) і у зв?язку з цим змінили розміри періодичних платежів. Збільшену суму кредитних коштів в розмірі 1100 гривень позивач перерахував відповідачу 20.09.2023 року, що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 19.07.2024 року № 7/5397 (а.с. 101) та випискою по рахунку Акціонерного банку «Украгазбанк» (а.с. 136-137). Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Договір про надання споживчого кредиту № 7071342 від 15.09.2023 року та додаткова угода від 20.09.2023 року до договору про надання споживчого кредиту № 7071342 від 15.09.2023 року підписані відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору та додаткової угоди до нього, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та додаткової угоди, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України). Відповідно до вказаних положень 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке було перейменоване в ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 87-94), був укладений договір факторингу № 27.05/24-Ф за яким ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7071342 від 15.09.2023 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с. 44, 107-107). Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» має право на стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7071342 від 15.09.2023 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Згідно розрахунків (а.с. 31-39), відповідач за 360 днів користування кредитом (з 15.09.2023 року по 09.09.2024 року) допустив заборгованість в розмірі 52153 гривні 20 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 11000 гривень; - заборгованості за відсотками в розмірі 41153 гривні 20 копійок. Однак суд враховує, що згідно довідки військової частини [NUMBER] від 06.12.2023 року (а.с. 146), довідки військової частини [NUMBER] від 09.05.2024 року (а.с. 147) та наказу командира військової частини [NUMBER] від 15.04.2025 року № 108 (а.с. 148) відповідач перебував на військовій службі у Збройних Силах України з 29.11.2023 року. Згідно пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування\~ кредитом не нараховуються, крім\~ кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року, дія цього\~ Закону\~ в частині звільнення від штрафних санкцій і пені та припинення нарахування процентів за користування кредитом поширюється на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних\~з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з положеннями\~ ст. 1 Закону України «Про оборону України»\~особливий період\~це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнний дій. Указом в.о. Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року, в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з цього часу настав особливий період. Указом Президента\~України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено військовий стан, який триває й досі. Отже, відповідачу не повинні нараховуватись відсотки за користування кредитом з часу проходження військової служби, а саме з 29.11.2023 року. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 11000 гривень та відсотки за користування кредитом за період з 15.09.2023 року по 29.11.2023 року, які, згідно розрахунку заборгованості, становлять 11820 гривень 60 копійок. Даний розрахунок здійснений відповідно до умов договору. В задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за період з 29.11.2023 року по 09.09.2024 року суд відмовляє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial