Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

У липні року позивачка [PERSON] звернулась до суду до [PERSON] із позовом про поділ майна, в якому просила: - в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право особистої власності на житловий будинок, загальною площею 441,5 кв.м., що розташований за адресою: - [ADDRESS] , вартістю 59 291 160,00 грн. Припинити право на належну [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) 1/2 частку у об`єкті права спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 441,5 кв.м., що розташований за адресою: - [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] в сумі 29 645 580,00грн. - у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право особистої власності на земельну ділянку розміром 0,3 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0220, цільове призначення 02.01 - будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану у смт. Козин, Обухівського району, Київської області, вартістю - 24 704 650,00 грн. Припинити право на належну [PERSON] 1/2 частку у об`єкті права спільної сумісної власності земельну ділянку площею 0,3 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0220, цільове призначення 02.01 - будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), розташовану у смт. Козин, Обухівського району, Київської області. Стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0220, що знаходиться у смт. Козин, Обухівського району, Київської області на користь [PERSON] в сумі 12 352 325,00 грн. - у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право особистої власності на власності на земельну ділянку площею 0,3331 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0221, цільове призначення 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташовану у [ADDRESS] , вартістю - 13 834 604,00 грн. Припинити право на належну [PERSON] 1/2 частку у об`єкті права спільної сумісної власності земельну ділянку площею 0,3331 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0221, цільове призначення 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташовану у [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3331 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0221, що знаходиться у [ADDRESS] на користь [PERSON] в сумі 6 917 302,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25 жовтня 2022 року. За час шлюбу, сторонами набуто, і у відповідності до статті 60 СК України належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності наступне нерухоме майно, а саме: - будинок, [ADDRESS] , реєстраційний номер: 13120699, на підставі договору купівлі-продажу №3003 від 10.08.2012 який зареєстрований за відповідачем; - земельна ділянка розміром 0,3000 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0220, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану у [ADDRESS] , яка зареєстрована за відповідачем; - земельна ділянка розміром 0,3331 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0221, надана для ведення особистого селянського господарства, розташовану у [ADDRESS] , яка зареєстрована за відповідачем. Титульним власником набутого майна за час шлюбу є відповідач та є їхнім користувачем на даний час. Позивачка постійно проживає в Іспанії за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з проживання за кордоном, позивачка не має можливості фактично користуватися часткою будинку в натурі та земельними ділянками, оскільки це пов`язано з додатковими витратами на переїзди, утримання майна та іншими практичними труднощами. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд припинити її право на частку у спільному майні та стягнути з відповідача компенсацію вартості 1/2 частки належної позивачу у спільному майні подружжя виходячи з ринкової вартості встановленої у звітах про експертну грошову оцінку. 14.08.2025 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. 07.10.2025 року у підготовчому судовому засіданні представницею відповідача подано до суду нотаріально завірену заяву відповідача [PERSON] , якою останні позовні вимоги [PERSON] до нього визнав повністю. 07.10.2025 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представниця позивачки та позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. У судовому засіданні представниця відповідача позовні вимоги визнала, просила задовольнити. Відповідач подав окрему заяву про визнання позову. Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 24 жовтня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №2044 міським відділом загсу м. Черкаси, який розірвано на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року, справа №372/3018/22. За час шлюбу, сторонами набуто на праві спільної сумісної власності наступне нерухоме майно, а саме: - будинок, [ADDRESS] , реєстраційний номер: 13120699, на підставі договору купівлі-продажу №3003 від 10.08.2012 який зареєстрований за відповідачем, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав за №35188292; - земельна ділянка розміром 0,3000 \~ \~ \~ \~га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0220, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану у [ADDRESS] , яка зареєстрована за відповідачем, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10.08.2012 зареєстрованим за №3007; - земельна ділянка розміром 0,3331 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0221, надана для ведення особистого селянського господарства, розташовану у [ADDRESS] , яка зареєстрована за відповідачем, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10.08.2012, зареєстрованим за №3012. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Згідно звіту\~про оцінку\~майна,\~загальна вартість\~об`єкта\~оцінки (житловий\~будинок)\~ринкова вартість\~об`єкту\~оцінки,\~загальною площею\~441,5\~кв.м.,\~житловою площею 153,5 кв.м., що розташований за адресою:\~-\~ [ADDRESS] \~становить 59291\~160,00\~грн.,\~також зазначено, що провести реальний розподіл будинку технічно не можливо. Згідно звіту про експертну грошову оцінку: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,3000 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0220, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість ділянки становить 24704650,00 грн. Згідно звіту про експертну грошову оцінку: земельної ділянки надана для ведення особистого селянського господарства, розташовану у смт. Козин, загальною площею 0,3331 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0221, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість ділянки становить 13834604,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до частини першої, другої статті 71 СК України, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Частинами 1 та 2 статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на момент подання позову позивачка постійно проживає в Іспанії за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з проживання за кордоном, позивачка не має можливості фактично користуватися часткою будинку в натурі та земельними ділянками, оскільки це пов`язано з додатковими витратами на переїзди, утримання майна та іншими практичними труднощами. За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до ст. 71 СК України, у разі поділу майна подружжя суд може присудити одній із сторін грошову компенсацію замість частки в спільному майні за умови її згоди. В дані справі, позивачка погоджується на отримання грошової компенсації за свою частку у спільному майні Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності - присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Сімейного кодексу України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 зауважила, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Інакше кажучи, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду (висновок сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц). Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає. Згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі (близькі за змістом висновки висловлені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від3 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц і від 9 червня 2021 року у справі № 760/789/19). Зважаючи на те, що відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved