Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до Ємільчинської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Посилається на те, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] . На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективні власності ПКСП «ім. Мічуріна» с. Середи, Середівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. За життя [PERSON] заповіту складено не було, на день смерті в шлюбі не перебував, його мати [PERSON] ,померла [INFO] . На день смерті [PERSON] спадкоємцями за законом третьої черги були рідна тітка померлого (мати позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] та рідний дядько померлого [PERSON] , який помер [INFO] , які до нотаріуса в шестимісячний строк, з дня відкриття спадщини, із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті (племінника) [PERSON] не зверталися, разом із спадкодавцем на день його смерті не проживали та не були зареєстровані за одною адресою, у фактичне володіння та управління спадщиною не вступили, пропустили встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли та на спадкове майно не претендували. Інших спадкоємців за законом не має. 31 липня 2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Піскуна О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Просить суд визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Мічуріна» с. Середи, Середівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, що належало його двоюрідному брату [PERSON] . Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04 вересня 2025 року до суду надійшла заява відповідача про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку перебуванням представника відповідача у додатковій відпустці. Підготовче засідання відкладено на 02.10.2025. Згідно наказу голови Ємільчинського районного суду Житомирської області від 29.09.2025 № 12-В суддя Корсун Т.Г. перебувала у щорічній основній відпустці з 02.10.2025 по 07.10.2025. Підготовче засідання відкладено на 13.10.2025. Ухвалою суду від 13.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.11.2025. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно поданої заяви позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис 1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 14.02.2025 Ємільчинським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.3). [PERSON] на день смерті в шлюбі не перебував. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00049456953 від 14.02.2025, вбачається, що матір`ю [PERSON] , 1941 року народження зазначена: [PERSON] (а.с.5-6). У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.06.1964 матір`ю зазначена: [PERSON] (а.с.13,4). Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.11.2024 (справа №277/1487/24), яке набрало законної сили 26.12.2024, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , визнавши, що вони були рідними братом і сестрами та їх батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-8 на звороті). Вищенаведене підтверджує родинні відносини між позивачем та покійним [PERSON] , зокрема, покійний був його двоюрідним братом. Згідно інформації Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 10.03.2025 за №29-6-0.1044-756/35-25 слідує, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ПКСП ім. Мічуріна с. Середи Ємільчинського району Житомирської області зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0125447 на ім`я [PERSON] . Станом на 01.01.2013 державний акт на право власності на земельну ділянку, взамін вищевказаного сертифікату, не реєструвався та не видавався. (а.с.16). Позивачем було розміщено оголошення у газеті «Народна трибуна» від 11.04.2025 про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0125447, виданий на ім`я [PERSON] , втрачено та вважати недійсним (а.с.17, 17 на звороті). З довідки виданої Середівським старостинським округом Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 26.05.2021 за № 410 слідує, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З постанови приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Піскуна О.С. від 31.07.2025 за № 529/02-31/52/25 слідує, що 26.02.2025 на підставі заяви [PERSON] про фактичне прийняття спадщини за законом, після смерті двоюрідного брата [PERSON] заведено спадкову справу № 52 за 2025 рік, з матеріалів якої встановлено, що за життя [PERSON] заповіту складено не було, на день смерті в шлюбі не перебував, мати померлого [PERSON] , померла [INFO] , на день смерті [PERSON] спадкоємцями за законом третьої черги були рідна тітка померлого [PERSON] , яка померла [INFO] та рідний дядько померлого [PERSON] , який помер [INFO] , які до нотаріуса в шестимісячний строк, з дня відкриття спадщини, із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті (племінника) [PERSON] не зверталися, разом із спадкодавцем на день його смерті не проживали та не були зареєстровані за одною адресою, у фактичне володіння та управління спадщиною не вступили, пропустили встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли та на спадкове майно не претендували, непрацездатні, неповнолітні і інші спадкоємці, за законом, як першої, другої, третьої черги так і за правом представництва, крім [PERSON] , після смерті [PERSON] із заявами до нотаріуса не зверталися. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Мічуріна» с. Середи, Середівської сільської ради Ємільчинського району, що належало [PERSON] , а саме оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.19-20). Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Право на спадкування мають особи, визначені у законі (ст. 1223 ч. 1 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України). За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на право на земельну частку (пай) слід задовольнити, визнавши за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Мічуріна» с. Середи, Середівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позов підлягає до задоволення частково, зокрема саме позовні вимоги щодо права на земельну частку (пай). Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Outcome: approved