Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9759342 від 08.05.2024, а також витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 08.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9759342 від 08 травня 2024 року. Представник позивача зазначає, що кредитодавець є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК № В0000479 від 31.12.2021. Кредитодавцем отримано Ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 11.04.2018, яка є безстроковою та оформлена в бездокументарній формі. Відповідно до пункту 1.1. договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пункту 1.2. договору сума кредитного ліміту складає: 10000,00 (десять тисяч) гривень. Тип кредиту кредитна лінія. Відповідно до пункту 1.4. позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на «02» червня 2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Відповідно до пункту 1.5.1. договору стандартна процентна ставка складає 1,47% (один цілих 47 сотих) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Згідно п. 1.5.2 договору знижена процентна ставка становить 1,18 (один цілих 18 сотих)% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього договору. Згідно п. 1.10. усі істотні умови договору, порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення Договору. Представником позивача зазначено, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, про що свідчить інформаційна довідка від з ТОВ «Платежі Онлайн» від 26.09.2024. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив заборгованість по кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у відповідача станом на 02.10.2024 утворилась заборгованість за договором № 00-9759342 від 08.05.2024, у розмірі 27\~642,00 грн., що складається з: основної заборгованості 10 000,00 грн.; заборгованість за комісією 1\~000,00 грн., заборгованість за процентами 12 642,00 грн., штраф 4 000,00 грн., що становить предмет спору. Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, позивач просить задовольнити позов. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.10.2024 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М. Ухвалою суду\~ від 08.10.2024\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін. Витребувано від АТ «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. Петлюри, 30) повні реквізити картки [NUMBER] з зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові власника цієї картки; інформацію чи було зараховано 08.05.2024 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт та серія: [NUMBER] , виданий Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області 20.11.2030) на картку [NUMBER] 10\~000 (десять тисяч гривень) 00 копійок. На виконання вимог ухвали суду від 08.10.2024, представником АТ «ТАСКОМБАНК» надіслано листа в якому зазначено, що АТ «ТАСКОМБАНК» не може надати інформацію, запитувану в резолютивній частині ухвали, оскільки БІН 5225 31 ідентифікатор, в якому зашифрована інформація про банк, не належить АТ «ТАСКОМБАНК», за ідентифікатором БІН картка належить АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Ухвалою суду від 21.08.2025 витребувано у Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (49074, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Батумська, буд.11) повні реквізити картки [NUMBER] з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові власника цієї картки; інформацію чи було зараховано 08.05.2024 [PERSON] (інн. [NUMBER] , паспорт серія: СТ номер: [NUMBER] виданий: Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області 20.11.2030) на картку [NUMBER] 10 000,00 гривень. Відповідач повідомлялася про розгляд справи судом належним чином, шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили.\~Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, враховуючи відсутність заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, у відповідності зі ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.\~ Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.\~ Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Установлено, що 08.05.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9759342, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн, строком на 360 календарних днів з кінцевою датою повернення 03.05.2025, тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка складає 1,47 %; знижена процентна ставка становить 1,18 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 9598,20%; орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення цього договору становить 7812,03%; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 63920,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання цього договору становить 63195,00 грн. Встановлено, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 03932, тобто підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 26.09.2024, через платіжний сервіс «Platon» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер транзакції - 41516-62470-45504; номер замовлення 122732484; сума- 10\~000,00 грн., дата та час проведення: 2024-05-08 14:04:10; номер платіжної картки [NUMBER] . Як вбачається з наданої відповіді АТ «Акцент - Банк» від 23.09.2025, на виконання вимог ухвали суду від 21.08.2025, вбачається наступне: на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано банківську картку № [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9759342 від 08.05.2024 загальна сума заборгованості становить 27\~642,00 грн., що складається з: основної заборгованості 10 000,00 грн.; заборгованість за комісією 1\~000,00 грн., заборгованість за процентами 12 642,00 грн., штраф 4 000,00 грн., що становить предмет спору. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.\~Статтею 12 вказаного Закону\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до наведених вище положень\~ЦК України, зокрема статті 1048, убачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Після спливу відповідного строку права та інтереси кредитодавця забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постановах від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, що враховується судом на підставі частини четвертої\~статті 263 ЦПК України. Згідно зі\~статтею 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною першою\~статті 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до пункту частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до частини другої\~статті 43 ЦПК України, обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статей\~12\~та\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на те, що позичальник (відповідач) не виконує свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідач\~доводів позивача про визначену у позові заборгованість\~не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором не подав. Враховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором кредитної лінії № 00-9759342, не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно зі\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано: договір № 19/02 МК про надання юридичної (правничої) допомоги від 19.02.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.09.2024, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на юридичну (правничу) допомогу від 30.09.2024 на суму 8\~000,00 грн., квитанція № 30/9 від 30.09.2024 на суму 8\~000,00 грн., ордером про надання правничої допомоги серії АР № 1178509. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, суд дійшов висновку про часткове задоволення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути із відповідача\~\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Також згідно\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved