Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представник позивача ТОВ ''Бізнес Позика'' Мовчан В.В., через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 13.07.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю ''Бізнес Позика'' та [PERSON] укладено договір № 306818-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ ''Бізнес Позика'' 13 липня 2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 306818-КС-003 про надання кредиту. 13.07.2021 [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 306818-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ ''Бізнес Позика'' направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3405, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.07.2021 між ТОВ ''Бізнес Позика'' та [PERSON] було укладено Договір № 306818-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ ''Бізнес Позика'' надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,91359497 процентів за кожен день користування кредитом. Враховуючи, що заборгованість не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 306818-КС-003 у розмірі 26 188 гривень 19 копійок та понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді від 10 вересня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та задоволено клопотання представника позивача ТОВ "Бізнес Позика" про витребування доказів. Представник позивача, Мовчан В.В. у судове засідання не з`явився, проте, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] у судові засідання 09 жовтня 2025 року та 06 листопада 2025 року не з`явилася, конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", хоча повістки направлялися за адресою місця проживання відповідачки зазначеною позивачем у позовній заяві та адресою зареєстрованого місця проживання, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1755945 від 10.09.2025. Також на вказані дати [PERSON] повідомлялася смс-повідомленнями направленими на номер її телефону зазначеного позивачем. Крім того, 09 жовтня 2025 року [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи на 06 листопада 2025 року повідомлялася, також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких підстав відповідачка вважається належно повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Норми статтей 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також статтями 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що 13 липня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір № 306818-КС-003 про надання кредиту. Згідно п.1 кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 12 000,00 на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту: кредит. Строк, на який надається кредит: 16 тижнів. Процентна ставка в день 0,91359497. Комісія за надання кредиту 1 800 грн. Загальний розмір наданого кредиту 12 000 грн. Термін дії договору до 02.11.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 22 560,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 5 432,43 процентів. (а.с. 24) ТОВ "Бізнес Позика" 13 липня 2021 року направили [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 306818-КС-003 про надання кредиту. (а.с. 25) 13 липня 2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту № 306818-КС-003. (а.с. 26) Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3405, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено (відправлено). (а.с. 28) Таким чином, 13 липня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір № 306818-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] , виконало та надало останній кредит в загальній сумі 12 000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на її банківську картку № [NUMBER] . (а.с. 29) Із копії довідки про стан заборгованості та копії розрахунку заборгованості за кредитом у гривні станом на 08.08.2025 [PERSON] має заборгованість перед ТОВ "Бізнес Позика" у сумі 26 188 гривень 19 клпійок, з яких: 12 000 гривень - заборгованість за кредитом, 12 388 гривень 19 копійок - заборгованість по відсоткам; 1 800 гривень - заборгованість по комісії та 0 гривень - заборгованість по штрафам. (а.с. 11-21) Як вбачається із візуальної форми послідовності дій клієнта, ТОВ "Бізнес Позика" сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС. (а.с. 27) Крім того, як вбачається із інформації наданої АТ "ПУМБ" на ухвалу суду від 10 вересня 2025 року № КНО-07.8.5/12613 БТ від 22.09.2025 на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] у гривні. Також надали виписку по рахунку № [NUMBER] у гривні/БПК [NUMBER] , яка відкрита до вказаного рахунку на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 13.07.2021 по 02.11.2021яка містить зарахування на суму 12 000 гривень. Відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, а тому станом на 08.08.2025 має заборгованість перед ТОВ "Бізнес Позика" в розмірі 26 188 гривень 19 клпійок, з яких: 12 000 гривень - заборгованість за кредитом, 12 388 гривень 19 копійок - заборгованість по відсоткам; 1 800 гривень - заборгованість по комісії та 0 гривень - заборгованість по штрафам. Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З положень ст. 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми ст. 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України ''Про електронну комерцію'' зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснимо в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України ''Про електронну комерцію''). Частина 5 ст. 11 Закону України ''Про електронну комерцію'' передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши кредитні кошти в повному обсязі. Окрім того встановлено, що кредитний договір № 306818-КС-003 від 13 липня 2021 року підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G3405. Таким чином, відповідачка не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у довідці-розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 306818-КС-003 від 13.07.2021 станом на 08.08.2025 має заборгованість в розмірі 26 188 гривень 19 клпійок, з яких: 12 000 гривень - заборгованість за кредитом, 12 388 гривень 19 копійок - заборгованість по відсоткам; 1 800 гривень - заборгованість по комісії та 0 гривень - заборгованість по штрафам. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 11678 від 19 серпня 2025 року в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved