Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 23.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75148246, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] кредит в сумі 5500 грн. при умові сплати процентів 1,99% в день. 27.01.2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №75148246. 10.03.2023 року укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якогоТОВ «Вердикт капітал`відступило на користьТовариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр`права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №75148246. Свої зобов`язання за договором позичальник не виконав, допустивши заборгованість, яка станом на 25.07.2025 року складає : 18734,65 грн., з яких 5500,00 грн.-тіло кредиту; 13134,00грн.-проценти за кредитом; 88,00грн. інфляційнізбитки та 12,65грн.-3%річних. УхвалоюсуддіХмельницькогоміськрайонного суду Хмельницькоїобластівід 06.08.2025 року відкритопровадження у справі за правилами спрощеногопозовногопровадження без повідомленнясторін. Відповідачпровідкриттяпровадження у справіповідомленийналежним чином, правом подачівідзиву на позов не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75148246, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] кредит в сумі 5500 грн., строком на 30 днів, при умові сплати процентів 1,99% в день, що підтверджується договором позики №75148246 від 23.08.2021 року. Згідно змісту довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 12.06.2025 року-23.08.2021 року [PERSON] перераховано на карту [NUMBER] кошти в сумі 5500 грн. за договором укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 27.01.2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №75148246. 10.03.2023 року укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №75148246. Вказане підтверджено договором факторингу від 27.01.2022 року та Договором про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року №10-03/2023/01. Свої зобов`язання за договором позичальник не виконав, допустивши заборгованість, яка станом на 25.07.2025 року складає : 18734,65 грн., з який 5500,00 грн.-тіло кредиту; 13134,00грн.-проценти за кредитом; 88,00грн. інфляційні збитки та 12,65грн.-3%річних, що підтверджується розрахунком заборгованості. Водночас, договором від 23.08.2021 року визначено загальну вартість кредиту в сумі 8783,50грн. з якої проценти становлять 3283,50грн.. З розрахунку заборгованості слідує, що проценти нараховано по 27.01.2022 року, тобто понад строк визначений договором-30 днів. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов`язання за договором позики позичальник не виконує, тому суму боргу за тілом кредиту, 3% річних та інфляційні втрати, які нараховано до 23.02.2022 року підлягають до стягнення у повному обсязі. При цьому, при визначенні розміру процентів, які підлягають до стягнення судом враховано наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови); - вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). - якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови); - у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови); - в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contraproferentem (лат. verbachartarumfortiusaccipiunturcontraproferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови). В даній справі позивач надає розрахунок з якого очевидно, що процентинараховані поза межами строку кредитування . З огляду на вище зазначену практику суд вважає необґрунтованим нарахування позикодавцем процентів за правомірне користування кредитом поза межами строку кредитування, відповідно відсутні підстави для їх стягнення в розмірі 13134,00грн., а до стягнення підлягає сума визначена договором -3283,50грн. Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: довідку про вартість послуг; договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 року укладений між ТОВ «Коллект центр» в особі директора Ткаченко Марії Миколаївни та адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс»; заявку про надання юридичної допомоги без дати та ідентифікації договору по якому така допомога заявлена; витяг з акту про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; акт про погодження надання послуг. Водночас позов подано безпосередньо директором ТОВ «Коллект центр» Марією Ткаченко і жодного документу, який би підтверджував оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги адвокатом не долучено, тому в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 9000,00грн. слід відмовити. Таким чином до стягнення з відповідача належить сума 8884,15грн., з якої 5500 грн.- тіло кредиту, 3283,50 грн.-проценти, 88,00грн.- інфляційні збитки та 12,65грн.-3%річних.. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позов задовольняється частково, тому сума судового збору, що підлягає до стягнення з відповідача становить-1148,72грн. (8884,15х2422,40/18734,65).

Outcome: partial