Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] в особі представника\~- адвоката Франковського Є.В. звернулася в Індустріальний районний суд м. Харкова з позовом до ТОВ «ВККР» в якому просила припинити трудові відносини з зазначеним товариством. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та ТОВ «ВВКР» укладено трудовій договір відповідно до якого 26 червня 2020 її прийнято на посаду продавця продовольчих товарів. З 01 червня 2021 [PERSON] прийнята на військову службу за контрактом у Збройних Силах України. В лютому 2025 вона звернулася до підприємства за його фактичною адресою щодо свого звільнення та отримання трудової книжки, але їй було відмовлено оскільки директора немає, а само підприємство не працює. В подальшому представником позивачки направлено запити до ТОВ «ВККР» за його фактичною та юридичною адресами, але зазначені запити повернуті без вручення. 21 березня 2025 вона особисто засобами поштового зв`язку надіслала до ТОВ «ВККР» за його фактичною та юридичною адресами заяви про звільнення її з займаної посади продавця продовольчих товарів, а саме з 01.04.2025, проте зазначені заяви повернуті без вручення. У подальшому позивачка повторно звернулася до ТОВ «ВККР» за його фактичною адресою щодо видачі трудової книжки, де отримала її, але без внесення запису про звільнення. За таких обставин вона не має можливості звільнитися в установленому законом порядку, а тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів 11 червня 2025 ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова прийнято позов про припинення трудових правовідносин. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Франковський Є.В. надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та без участі відповідачки, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ТОВ «ВККР» про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.\~280\~ЦПК України проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 26 червня 2020 на підставі наказу № 439-К від 25 червня 2020 [PERSON] прийнято на работу до ТОВ «ВККР» на посаду продавця продовольчих товарів, що підтверджується копією трудової книжки № [NUMBER] . З 01 червня 2021 [PERSON] проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, що підтверджується копією контракту з військовою частиною [NUMBER] . 21 березня 2025 [PERSON] засобами поштового зв`язку надіслала на ім`я керівника ТОВ «ВВКР» за фактичною та юридичною адресами заяву про звільнення її з посади продавця продовольчих товарів з 01.04.2025, проте дана заява повернута на адресу позивачки без вручення. З копії довідки форми ОК-5 реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається, що страхові внески за [PERSON] ТОВ «ВККР» вносились з червня 2020 по липень 2022. Відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-7 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з юридичною особою ТОВ «ВККР» з червня 2020 по липень 2022. ТОВ «ВККР» зареєстровано за адресою: вул. Міллера Дмитра б. 3, м. Харків, 61044 та не перебуває в стадії припинення, що підтверджується копією витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. У пункті 4 частини першої ст. 36 КЗпП України\~\~визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України\~\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Передбачений ч. 1 ст. 38 КЗпП України\~порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Статтею 22 КЗпП України передбачено заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору. В даному випадку відповідач, як господарське товариство яке є роботодавцем, не виконало вимоги трудового законодавства, не здійснило будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «ВККР» про припинення трудового договору підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. ст.ст.12,13,259,263-265,268,\~280-282 ЦПК України,\~ст. 43 Конституції України, ст.ст.\~38,\~221 КЗпП України, суд, -

Outcome: approved