Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Представниця [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] та просить визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що позивачка зареєстрована та проживає у квартирі, яка перебуває у комунальній власності Бурштинської громади, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] онук позивачки зареєстрований у даній квартирі, однак не проживає в ній більше семи років, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в її утриманні, перебуває за межами України. Позивачка не в змозі вільно розпоряджатись своїм майном, а саме оформити документи на приватизацію квартири, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представниця позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судові засідання призначені 22 жовтня 2025 року, 06 листопада 2025 року та 06 листопада 2025 року, не з`явився. В силу\~пункту 4\~частини 8,\~частини 11\~статті 128\~ЦПК України\~такий належним чином повідомлений про розгляд справи в спосіб розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України та скеровування судових повісток по місцю реєстрації. Відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представниця позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Бурштинська міська рада, представника не скерувала. Секретарем ради Іванюком Р. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника ради та про визнання позову. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 28 травня 2025 року(а.с.6). [PERSON] сплачує комунальні послуги квартири за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копіями квитанцій (а.с.8-12). [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , проте більше семи років не проживає, що стверджується: - копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] від 14 серпня 2025 року №76 (а.с.7); - показаннями свідка [PERSON] , яка зазначила, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Дитиною зростав разом із [PERSON] (бабою) у квартирі, що за адресою: [ADDRESS] , проте виїхав за кордон, і про нього немає жодних відомостей. В 2024 році померла мати [PERSON] , дочка [PERSON] , проте на похорон [PERSON] не приїхав; - показаннями свідка [PERSON] , який пояснив, що є сватом [PERSON] . Сваху [PERSON] навідує часто, онука [PERSON] у дані квартирі за адресою: [ADDRESS] не бачив більше восьми років. На похорон матері [PERSON] не приїхав. Відповідач не приймає участі у витратах по утриманню квартири, не сплачує комунальні та інші платежі. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до статей 41, 47 Конституції України, статті 391 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно статті 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до частини 1 статті 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд вважає, що відповідач добровільно покинув квартиру, у якому зареєстрований, а оскільки він не проживає без поважних причин більше шести місяців у вказаній квартирі, то в силу цього втратив право на користування житлом, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, слід зазначити, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Такими є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено).

Outcome: approved