Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

09\~вересня 2025\~року позивач\~ [PERSON] звернулась\~до Покровського\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу з\~позовною заявою\~про стягнення\~з [PERSON] \~грошового боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона дала відповідачу у борг 15000 (п`ятнадцять тисяч)\~доларів США, про що свідчить його письмова розписка. Відповідач зобов`язався повернути вказані кошти у строк до 15 липня 2022 року. Станом на день виконання грошового зобов`язання, тобто на 15 липня 2022 року та на момент подачі позовної заяви до суду відповідач не повернув залишок боргу у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, чим порушив виконання свого зобов`язання. На підставі зазначеного [PERSON] звернулася до суду з вимогою щодо стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 186174,90 гривень, що еквівалентно 4500 доларів США та витрати по справі. Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали договір позики у формі розписки, згідно якої [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч)\~доларів США та зобов`язався повернути вказані кошти у строк до 15 липня 2022 року, що підтверджується текстом розписки, яка міститься в матеріалах справи. Позивач в позові зазначає, що на день виконання грошового зобов`язання 15 липня 2022 року, залишок боргу відповідача становить 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, який у визначені договором позики строки Відповідач не повернув, ухиляється від виконання зобов`язання, ігнорує звернення позивача. Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного банку України, станом на 02.09.2025 р. (подання позовної зави) курс долара США становить 41,3722 грн. за один долар. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Відповідно до змісту ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до вимогст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Відповідно ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже факт знаходження боргового документу - оригіналу розписки у позивача [PERSON] свідчить про невиконання зі сторони відповідача [PERSON] своїх боргових зобов`язань. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення борг за договором позики у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, що у еквіваленті національної валюти становить 186174,90 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1861,75 гривень.

Outcome: approved