Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В липні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він працював в ТОВ «ТРК-Бориспіль» на посаді директора. Наказом директора ТОВ «ТРК-Бориспіль» №12 від 16 червня 2025 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. ТОВ «ТРК-Бориспіль» ухиляється від проведення розрахунку. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 227245 гривень 16 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 24862 гривень 16 копійок. 1.2.\~У судовому\~засіданні [PERSON] \~тайого представник [PERSON] під-тримують позов та наполягають на його задоволенні. 1.3. Представник відповідача [PERSON] визнає позов та посилається на те, що в ході\~розгляду цивільної\~справи його довіритель добровільно виплатив позивачу частину компенсації за невикористані відпустки в розмірі 40000 гривень 00 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2025 року (а.с.15) вбачається, що цивільну справу за позовом [PERSON] було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 28 липня 2025 року (а.с.16-17) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 3. Обставини, встановлені судом,\~та норми права, застосовані при вирішенні спору. 3.1. Встановлено, що [PERSON] працював в ТОВ «ТРК-Бориспіль» на посаді директора. Ця обставина підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] , оформленої на ім`я позивача (а.с.9-10). 3.2. Наказом директора ТОВ «ТРК-Бориспіль» №12 від 16 червня 2025 року (а.с.12) [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. 3.3. Спірні правовідносини регулюються главою VII «Оплата праці» КЗпП України. 3.4. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. 3.5. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строк, зазначений в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 3.6. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверд-женого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. 3.7. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 3.8. Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність. 3.9. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Зі змісту довідки головного бухгалтера ТОВ «ТРК-Бориспіль» №16 від 7 липня 2025 року (а.с.13) вбачається, що у відповідача виник обов`язок виплатити [PERSON] компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 227245 гривень 16 копійок. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідача [PERSON] не подав докази на підтвердження того, що його довіритель здійснив розрахунок в день звільнення позивача з роботи. Ця обставина свідчить про те, що у ТОВ «ТРК-Бориспіль» виникла заборгованість по виплаті [PERSON] компенсації за невикористані відпустки в розмірі 227245 гривень 16 копійок. 4.2. Зі змісту платіжних інструкцій №1 від 16 вересня 2025 року та №1 від 27 жовтня 2025 року (29, 38) вбачається, що ТОВ «ТРК-Бориспіль» добровільно виплатив позивачу компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 40000 гривень 00 копійок (20000,00 + 20000,00). 4.3. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 187245 гривень 16 копійок (227245,16 40000,00). Підстави для стягнення з ТОВ «ТРК-Бориспіль» компен-сації за невикористані відпустки в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги [PERSON] слід відмовити. 4.4. У зв`язку з тим, що ТОВ «ТРК-Бориспіль» не виплатив позивачу компенсацію за невикористані відпустки в день звільнення позивача з роботи, на підставі ч.1 ст.117 КЗпП України у відповідача виник додатковий обов`язок виплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 152988 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком (а.с.39-40), виконаним позивачем з дотриманням п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати. Однак в пред`явленому позові [PERSON] просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи лише в розмірі 24862 гривень 16 копійок. У виконання п.3, п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд роз`яснив [PERSON] та його представнику [PERSON] право на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог. З метою забезпечення цього права було навіть оголошено перерву у розгляді цивільної справи. Однак ні позивач, ні його представник [PERSON] так і не подали заяву про збільшення розміру позовних вимог. Стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в більшому розмірі, ніж 24862 гривень 16 копійок, суперечить принципу диспозитивності, передбаченого п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України. 4.5. З огляду на це суд вважає, що з ТОВ «ТРК-Бориспіль» на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 24862 гривень 16 копійок.

Outcome: partial