Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач АТ «ОТП БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3000028214 від 30.08.2024 у розмірі 19 062, 27 грн. та заборгованість за кредитним договором №0001/980/2786513/24 від 11.01.2024 у розмірі 1 110, 44 грн. Позов обґрунтований тим, що 30.08.2024 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3000028214, шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та правилами кредитування. 11.01.2024 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0001/980/2786513/24 шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта, на підставі якого банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, електронну картку МС Gold PayPass, валюта UAH, відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед АТ «ОТП БАНК» за Кредитними договорами у загальному розмірі 20 172, 71 грн., а відтак вони вимушені звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 05.05.2025 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка по справі повідомлялась судом шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 30.08.2024 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3000028214, шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та правилами кредитування На виконання умов кредитного договору №3000028214 від 30.08.2024 АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання з видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, кошти надав, що підтверджується переказом коштів та меморіальним ордером № 33535106 від 30.08.2024 на суму 17 150, 00 грн. Протягом дії кредитного договору встановлено: фіксована процентна ставка у розмірі - 30,00 % річних; дата остаточного повернення кредиту - 30.07.2024. Згідно з розрахунком заборгованості у зв`язку із порушенням умов кредитного договору №3000028214 від 30.08.2024 станом на 16.01.2025 заборгованість відповідачки перед АТ «ОТП БАНК» становить суму у розмірі 19 062, 27 грн., що складається із: - заборгованості за тілом кредиту - 17 150, 00 грн.; - заборгованості за відсотками - 1 912, 27 грн. 11.01.2024 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0001/980/2786513/24 шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта, на підставі якого банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, електронну картку МС Gold PayPass, валюта UAH, відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 1. Кредитного договору банк може встановити до картки кредитну лінію в національній валюті на споживчі цілі. На дату укладення Заяви-Анкети розмір фіксованої процентної ставки становить: 3,3% в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Згідно з розрахунком у зв`язку із порушенням умов Заяви-Анкети №0001/980/2786513/24 від 11.01.2024 станом на 15.01.2025 заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП БАНК» становить суму у розмірі 1 110, 44 грн., що складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 850, 00 грн.; - заборгованості за відсотками - 32, 44 грн.; - заборгованості за простроченим тілом кредиту - 150, 00 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками - 78, 00 грн. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Таким чином, відповідачці було надано кредитні кошти, у свою чергу позичальниця зобов`язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з договорами. Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Отже, на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів, наданих позивачем доказів та вищенаведених положень закону суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог Акціонерного товариства «ОТП БАНК» у повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved