Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт неправильності запису його дати народження у актовому записі про шлюб №149, складеного 23.01.1985 року Дарницьким палацом укладання шлюбів та зобов`язати Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві внести відповідні виправлення до актового запису про шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла дружина заявника, [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається 1/2 частки квартири [ADDRESS] та 1/2 частки грошових коштів, які розміщені на рахунку відкритому в АТ КБ «ПриватБанк». З метою реалізації своїх спадкових прав заявник звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] на користь її доньки - [PERSON] . 22 травня 2025 року [PERSON] подав нотаріусу заяву, якою визнав рівність часток у праві спільної сумісної власності подружжя. Однак, при оформленні документів на спадщину нотаріусом була виявлена невідповідна дата народження заявника. За результатами розгляду цього звернення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. постановою від 25.08.2025 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Представник заявника подав до суду заяву, в якій заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав та просив проводити розгляд за його відсутності. Заінтересовані особи [PERSON] та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник заінтересованої особи Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається 1/2 частки квартири [ADDRESS] та 1/2 частки грошових коштів, які розміщені на рахунку відкритому в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до матеріалів спадкової справи №6/2025 від 17.01.2025, наданої Приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , 17.01.2025 року із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] звернулася її донька - [PERSON] . 20.02.2025 [PERSON] звернувся зі заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] на користь її доньки - [PERSON] . 22.05.2025 [PERSON] подав нотаріусу заяву, якою визнав рівність часток у праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки під час перебування у шлюбі подружжя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 01.11.2002 року придбало квартиру [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано за [PERSON] 29.08.2025 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. постановою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як надані заявником паспорт і свідоцтво про шлюб та отримані відомості нотаріусом із безпосереднього доступу до ДРАЦС шляхом формування витягів не дають можливості встановити шлюбні відносити між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] , оскільки за наданими документами та відомостями ДРАЦС наявні розбіжності щодо дати народження [PERSON] , а саме [INFO] , [INFO], [INFO] . З метою виправлення помилки у свідоцтві про шлюб, позивач звернувся до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб. 05.08.2025 за результатами розгляду заяви, Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено про внесення змін до актового запису про шлюб. Як вбачається з паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 28.04.2025, органом 8012, [PERSON] народився [INFO] в м. Дніпропетровськ. Оболонським відділом Центрального міжрегіонального Управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на звернення [PERSON] повідомлено, що за облвками Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України на ім`я [PERSON] , [INFO] , було оформлено паспорт громадянина України № [NUMBER] , дата видачі - 28.04.2025, строком дії до 28.04.2035, орган, що видав - 8012, в зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до паспорта, а саме в даті народження на підставі паспорта громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] , який виданий Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.02.1998. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] виданого Красногвардійським РАЦС м. Дніпропетровська 14.08.1989, він народився [INFO] в м. Дніпропетровськ, про що в книзі реєстрації актів про народження 03 липня 1935 року зроблено запис №1103, місце реєстрації Красногвардійський відділ ЗАГС м. Дніпропетровськ (запис в свідоцтві про народження зроблено російською мовою). Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Дніпропетровськ та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 23.01.1985 про що Дарницьким палацом шлюбів зроблено актовий запис №149, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (запис в свідоцтві про шлюб зроблено російською мовою). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , спадкодавець [PERSON] з 05.07.2012 по день своєї смерті була зареєстрована разом із заявником [PERSON] . Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначеноЗаконом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, що діє з 27.07.2010 р. (далі - Закон № 2398-VІ). Згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Приписами ч. 1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 12.01.11 року №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції №709/5 від 10.05.2012 року та №1161/5 від 03.08.2012 року. Відповідно до п.п.1.15, 2.16.7, 2.18 Правил: відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно із п.2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до абз.2 п.3, п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Відповідно до роз`яснень Великої Палати Верховного Суду, суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату. Внесення змін до актового запису цивільного стану має юридичне значення для заявника, а саме оформлення своїх спадкових прав та розпорядження спадковим майном. Враховуючи, що в даний час внести зміни до актового запису про шлюб заявника самостійно органи державної реєстрації актів цивільного стану не в змозі, виходячи з системного аналізу наданих доказів, приймаючи до уваги встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved