Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

29 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі також позивач, ТОВ «Споживчий центр») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06.01.2024-100002212 від 06 січня 2024 року в розмірі 23301 грн 40 коп. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38). Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ТОВ «Споживчий\~Центр» та [PERSON] 06 січня 2024 року укладено Кредитний договір (оферта) № 06.01.2024-100002212, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 11000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 06 січня 2024 року, строком на 140 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, та денною процентною ставкою загальними витратами за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом у розмірі 0,82 %, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Вказаний договір також передбачав нарахування комісії, пов`язаної з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту, що дорівнює 1650 грн 00 коп. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Позивачем зазначено, що відповідачем було здійснено заходи спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: часткова сплата по кредитному договору, зокрема: 2369 грн 38 коп. 19 січня 2024 року та 2369 грн 38 коп. 02 лютого 2024 року. Поряд із цим, [PERSON] у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 23301 грн 40 коп., чим порушені права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 40). У прохальній частині позовної заяви позивач просив здійснювати розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр» та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 8). Відповідач у судове засідання не з`явився про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). Судова повістка на 05 листопада 2025 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01 жовтня 2025 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, направлялись на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» від 09 жовтня 2025 року (а.с. 41-44). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд доходить висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 01 жовтня 2025 року вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01 жовтня 2025 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 06 січня 2024 року [PERSON] звернувся із заявкою до позичальника ТОВ «Споживчий Центр» на отримання кредиту в сумі 11000 грн строком на 140 днів, дата повернення кредиту 24 травня 2024 року (а.с. 29). 06 січня 2024 року [PERSON] підписав Пропозицію про укладення Кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), в якій визначені дата надання кредиту, сума кредиту, дата повернення, проценти, що відповідають встановленим у Заявці, також визначені умови надання та повернення кредиту, права та обов`язки сторін (а.с. 26-29). Відповідно до умов Кредитного договору № 06.01.2024-100002212\~ [PERSON] \~06\~січня 2024\~року надано кредит у розмірі 11000 грн строком на 140 днів до 24 травня 2024 року із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, та з денною процентною ставкою - загальними витратами за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом у розмірі 0,82%, які застосовуються протягом всього строку, на який надається кредит. Згідно з пунктом 3.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) № 06.01.2024-100002212 від 06 січня 2024 року, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Відповідно до пункту 3.2. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) № 06.01.2024-100002212\~від 06\~січня 2024\~року, Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з\~пунктом 4.1.\~пропозиції про\~укладення кредитного\~договору (оферта)\~(кредитної\~лінії)№ 06.01.2024-100002212 від 06 січня 2024 року, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5375-41хх-хххх-2885. Відповідно до пункту 4.3. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) № 06.01.2024-100002212\~від 06\~січня 2024\~року, днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Згідно із пунктом 9 заявки кредитного договору (кредитної\~лінії)№ 06.01.2024-100002212 від 06 січня 2024 року передбачено, що комісія пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 1650 грн 00 коп. Вказаний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору надання грошових коштів у позику, що акцептована відповідачем 06 січня 2024 року шляхом підписання електронним підписом. У такий же спосіб відповідач підписав і паспорт споживчого кредиту (а.с. 24-25). Встановлено, що факт отримання коштів [PERSON] підтверджується квитанцією ID операції 2412143727, відповідно до якого вбачається, що 06 січня 2024 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 11000 грн 00 коп. за договором № 06.01.2024-100002212, найменування платіжної системи: Mastercard, номер платіжного інструменту: 537541*85 (а.с. 23). З позовної заяви вбачається, що відповідачем було здійснено часткову сплату по кредитному договору, зокрема: 2369 грн 38 коп. 19 січня 2024 року та 2369 грн 38 коп. 02 лютого 2024 року. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 06.01.2024-100002212\~від 06\~січня 2024\~року вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає: 10991 грн 24 коп. основний борг, 12310 грн 16 коп. проценти, а всього: 23301 грн 40 коп. Вказано, що проценти по кредиту нараховані за період із 06 січня 2024 року по 24 травня 2024 року (а.с. 13). ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання відповідно до кредитного договору №\~06.01.2024-100002212\~від 06\~січня 2024\~року виконало в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісією, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № 06.01.2024-100002212\~від 06\~січня 2024\~року, за\~відповідачем рахується\~заборгованість урозмірі 23301 грн 40 коп., що складається із заборгованості за основним боргом у сумі 10991 грн 24 коп. та заборгованості за процентами у сумі 12310 грн 16 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] 06 січня 2024 року укладено кредитний договір № 06.01.2024-100002212 від 06 січня 2024 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн 00 коп., строком на 140 днів, із 06 січня 2024 року по 24 травня 2024 року. Як вбачається зі змісту кредитного договору, шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідач прийняв пропозицію укласти договір. Своїм електронним підписом [PERSON] підписав заявку на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до квитанції ID операції 2412143727 від 06 січня 2024 року, грошові кошти у сумі 11000 грн 00 коп. за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 23). З матеріалів справи встановлено, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за кредитним договором № 06.01.2024-100002212\~від 06\~січня 2024\~року у розмірі 10991 грн 24 коп. та не сплатив заборгованість за процентами в сумі 12310 грн 16 коп. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує умови кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Споживчий Центр» не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд зазначає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 06.01.2024-100002212 від 06 січня 2024 року, в сумі основного боргу 10991 грн 24 коп. та процентів 12310 грн 16 коп. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду\~на викладене,\~враховуючи наявність\~у [PERSON] \~непогашеної заборгованості\~за кредитним\~договором,\~суд вважає\~за необхідне\~задовольнити вимоги\~позивача,\~а саме:\~стягнути заборгованість\~за кредитним\~договором№\~06.01.2024-100002212\~від 06\~січня 2024\~року у розмірі 23301 грн 40 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10991 грн 24 коп. та заборгованості за процентами у сумі 12310 грн 16 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved