Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

У травні 2025 із позовом до суду звернулося ТДВ «Експрес страхування», яке просило стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування шкоди в сумі 537 313,31 грн. Мотивує заявлені вимоги тим, що 30.04.2024 відбулася ДТП з вини водія [PERSON] ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в розмірі 745 713,31 грн. Відповідальність власника транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , забезпечена АТ «Страхова група «ТАС», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/004157265, з лімітом за шкоду заподіяну майну: 160 000 грн., франшиза 1 600 грн. У зв`язку з цим ТДВ «Експрес Страхування» 09.09.2024 р. звернулося до АТ «Страхова група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду даної заяви АТ «Страхова група «ТАС» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 158 400 грн, також АТ «Страхова група «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування по даному страховому випадку в розмірі 50 000 грн. Отже відповідач має відшкодувати різницю між повною сумою, що відшкодована позивачем та сумою, що відшкодована його страховою у сумі 537 313,31 грн. Ухвалою суду від 20.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій просив розгляд справи здійснити у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні визнав свою вину у вчинені ДТП, щиро розкаявся. Проте вказав на свій хворобливий стан. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, вказала на те, що сума позову є недостовірною, адже не надано документів про проведення ремонтних робіт, фактичну вартість запчастин, відсутній рахунок фактура. Судом установлено, що 30.04.2024 біля 13-00 год. на А/Д «М-21» 304 км + 138 м (об`їзна дорога м. Вінниці), водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, внаслідок чого під час виїзду з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася головною дорогою, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.05.2024 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувано адміністративне стягнення у виді штрафу. Страхова відповідальність транспортного засобу позивача марки «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] була застрахована АТ «СГ «ТАС». Страхова відповідальність транспортного засобу марки «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , власницею якого є [PERSON] була застрахована ТДВ «Експрес Страхування». [PERSON] звернулася до ТДВ «Експрес Страхування» зі заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту про оцінку КТЗ №24/420 вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] складає 721948,92 грн. Згідно розрахунку на оплату від ТОВ «Автовін», яке проводило відновлювальний ремонт, загальна сума вартості запчастин та роботи склала 752343,89 грн. У результаті розгляду заяви ТДВ «Експрес Страхування» прийнято рішення про відшкодування завданої шкоди у сумі 745 713,31 грн. ТДВ «Експрес Страхування» перерахувало СТО ТОВ «Автовін» 745713,31 грн, в рахунок страхового відшкодування. Позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» про виплату страхового відшкодування №3.24.02197-СК, у якому просив здійснити виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 745713,31 грн. У свою чергу АТ «СГ «ТАС» повідомило позивача, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ4157265 від 01.08.2023р., розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, становить 160000 грн., тому виплату буде проведено в межах даного ліміту. Франшиза становить 1600 грн. АТ «СГ «ТАС» виплатило позивачу 158400 грн страхового відшкодування та ще 50000 грн, загальна сума склала 208400 грн. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. В той же час, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування права вимоги до відповідача, як особи відповідальної за заподіяний збиток. Надані стороною позивача докази суд вважає належними та допустимими, такими, що підтверджують факт настання страхового випадку у зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди, що була спричинена джерелом підвищеної небезпеки, що належить відповідачу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 6447,75 грн в рахунок відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved