Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача До суду звернувся Черкаський міський голова Анатолій Бондаренко, який діє від імені Черкаської міської ради, з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в інтересах якого діє законний представник [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] (в інтересах якого діє законний представник [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] (в інтересах якого діє законний представник [PERSON] ), третя особа Служби у справах дітей Черкаської міської ради про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Черкаська міська рада є власником указаної квартири. На підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.09.2012 №\~1389 створено дитячий будинок сімейного типу (ДБСТ) на базі прийомної сім`ї [PERSON] та надано їм статус батьків-вихователів, а також передано зазначену квартиру як службове житло для функціонування ДБСТ. Між Виконавчим комітетом міської ради та батьками-вихователями [PERSON] та [PERSON] 01.10.2012 укладено угоду №\~18 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.07.2024 №\~985 функціонування дитячого будинку сімейного типу [PERSON] було припинено, а також припинено дію угоди №\~18 від 01.10.2012. Одночасно діти-вихованці були виведені із складу ДБСТ. За результатами актів обстеження умов проживання встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають у зазначеній квартирі з березня 2022 року, а родина перебуває за кордоном. Попри це, відповідачі залишаються зареєстрованими за вказаною адресою, що перешкоджає Черкаській міській раді вільно користуватися комунальним майном і забезпечувати житлом інші прийомні сім`ї. Позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] надана в користування виключно для цілей діяльності ДБСТ, а після припинення його функціонування підстави для подальшого проживання та користування житлом у відповідачів відсутні. З огляду на припинення дії угоди, відсутність проживання понад шість місяців без поважних причин і наявність власного житла у відповідачів у Золотоніському районі Черкаської області, позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Службою у справах дітей, як третьою особою, надано пояснення про те, що ДБСТ Гнатюків було створено рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.09.2012 №\~1389. На вихованні у Гнатюків перебували семеро дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і одна дитина із числа дітей-сиріт. У березні 2024 року служба отримала повідомлення про вилучення соціальними службами Канади дітей з родини [PERSON] через підозри у жорстокому поводженні, які самі батьки-вихователі заперечували. За інформацією Посольства України в Канаді, розпочато кримінальне розслідування, обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. У травні 2024 року стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] разом із біологічними дітьми виїхали з Канади до США, не повідомивши про місце перебування. Станом на час підготовки листа діти перебувають у канадських родинах, питання їхнього влаштування вирішується. 04.06.2024 батьки-вихователі звернулися до служби з заявою про припинення діяльності дитячого будинку сімейного типу, яка була задоволена рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.07.2024 №\~985. Також Служба у справах дітей зазначила, що у власності подружжя [PERSON] є житловий будинок із надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, що спірна квартира надана виключно для створення дитячого будинку сімейного типу і з грудня 2024 року там розміщено інший ДБСТ сім`ї [PERSON] , Служба у справах дітей не заперечує проти зняття з реєстрації у спірній квартирі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рух справи в суді першої інстанції, процесуальні рішення Позовна заява надійшла 29.01.2025 до Соснівського районного суду м. Черкаси Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.02.2025 відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Одночасно задоволено клопотання позивача про витребування у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Позивачем 29.04.2025 подано заяву про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 22.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд 22.10.2025 перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Позиції сторін в судовому засіданні Під час судового засідання представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Представник третьої особи Служби у справах дітей вважала за необхідне задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , повторно в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом надсилання судових повісток-повідомлень засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації їх місця проживання, які повернулись до суду у зв`язку відсутністю адресатів за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачів шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення смс-повідомлень відповідачам [PERSON] (доставлено 02.04.2025, 24.04.2025, 29.05.2025, 21.07.2025 та 15.08.2025). ІІ. Мотивувальна частина рішення Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). У ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 327 ЦК України передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у комунальній власності, орган, що здійснює право власності від імені територіальної громади, має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Статте 46-1 ЖК України визначено, що при винесенні в установленому порядку рішення про організацію дитячого будинку сімейного типу особам, які призначені батьками-вихователями, для спільного проживання з дітьми, переданими їм на виховання, надається поза чергою індивідуальний жилий будинок або багатокімнатна квартира за нормою, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Користування наданим жилим приміщенням здійснюється в порядку, встановленому законодавством для користування службовими жилими приміщеннями. Відповідно до\~п.\~5\~Положення про\~дитячий будинок\~сімейного типу,\~затвердженого постановою\~КМУ від\~26.04.2002\~№ 564\~користування наданим\~житловим приміщенням\~здійснюється в\~порядку,\~встановленому законодавством\~для користування\~службовими приміщеннями.\~Пунтом 23\~Положення передбачено,\~що питання\~захисту житлових\~прав батьків-вихователів\~та осіб,\~які проживають\~з ними,\~регулюються договором. Згідно зі ст. 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених ст. 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, ч. 6 ст. 101, ст. 103 - 106 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.\~71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Фактичні обставини встановлені судом Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~66942910 від 30.08.2016, власником квартири [ADDRESS] є Черкаська міська рада (код ЄДРПОУ 25212542). Квартира належить до комунальної власності територіальної громади м. Черкаси, загальна площа - 373 кв. м, житлова - 262,2 кв. м. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.09.2012 №\~1389 створено дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , яким надано статус батьків-вихователів. Вирішено влаштувати на виховання та спільне проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а батькам-вихователям надано права законних представників дітей. Між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та [PERSON] і [PERSON] 01.10.2012 укладено угоду № 18 про організацію діяльності ДБСТ. У п. 9 ч. 1 угоди передбачено, що батьки-вихователі зобов`язуються повернутися до свого постійного місця проживання разом із членами сім`ї після закінчення виконання повноважень батьків-вихователів незалежно від терміну їх виконання. Частиною п. 5 угоди визначено, що службове приміщення надається Черкаською міською радою згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.01.2010 №\~169-р. Виконком Черкаської міської ради рішенням від 24.10.2012 №\~1509 видав спеціальний ордер на вселення родини Гнатюків у п`ятикімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.07.2024 №\~985 припинено функціонування дитячого будинку сімейного типу [PERSON] , виведено дітей-вихованців зі складу ДБСТ та припинено дію угоди №\~18 від 01.10.2012. Згідно з актом відвідування від 31.07.2024, складеним працівниками Служби у справах дітей Черкаської міської ради, за адресою [ADDRESS] встановлено відсутність родини [PERSON] із березня 2022 року. Актом про фактичне непроживання осіб від 06.12.2024 підтверджено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі понад два роки, оскільки перебувають за межами України. Вказані обставини засвідчені представниками ОСББ «Престиж+», двома сусідами та посадовими особами департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради. На виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.02.2025 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію, відповідно до якої родина [PERSON] разом [PERSON] та [PERSON] вибули за межі України у серпні 2022 року та станом на квітень 2025 року не поверталася. Згідно з листом Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 07.11.2024 №\~6929-05-01-10, станом на цю дату за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2018, [PERSON] та [PERSON] є власниками двох житлових будинків у с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області, загальною площею 74,4 кв.м та 58,1 кв.м відповідно. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.12.2024 №\~1626 квартиру [ADDRESS] надано в оренду новим батькам-вихователям дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , які разом із підопічними дітьми оселилися у зазначеному приміщенні. Між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради та [PERSON] 09.12.2024 укладено договір оренди комунального житла. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову З наданих доказів убачається, що квартира [ADDRESS] є об`єктом комунальної власності територіальної громади, власником якої є Черкаська міська рада. Відповідно до рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.09.2012 №\~1389 та від 24.10.2012 №\~1509, житлове приміщення було надано родині Гнатюків виключно для забезпечення діяльності дитячого будинку сімейного типу (ДБСТ). 01.10.2012 сторони уклали угоду № 18, якою передбачено, що житло надається на час функціонування ДБСТ. Отже, право користування квартирою мало службовий, тимчасовий характер, похідний від виконання соціальної функції, пов`язаної з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. На думку суду обґрунтованими є доводи позивача про те, що після припинення діяльності ДБСТ рішенням виконавчого комітету від 18.07.2024 №\~985 відпали правові підстави для подальшого користування житлом. Підпункт 9 п. 1 угоди № 18 прямо зобов`язує батьків-вихователів після завершення виконання повноважень повернутися до свого постійного місця проживання. З урахуванням цього, твердження позивача про втрату відповідачами права користування квартирою є обґрунтованим і підтверджується належними доказами. З актів обстеження від 31.07.2024 і від 06.12.2024, складених працівниками Служби у справах дітей та представниками ОСББ «Престиж+», установлено, що родина [PERSON] фактично не проживає у квартирі з березня 2022 року. Дані Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ підтверджують, що відповідачі виїхали за межі України у серпні 2022 року та не поверталися станом на квітень 2025 року. Отже, вони відсутні понад встановлений законом строк у шість місяців без поважних причин, що є підставою для втрати права користування відповідно до ст. 71 ЖК України. У грудні 2024 року в квартирі розміщено новий дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] , що відповідає цільовому призначенню квартири. Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, втручання у право особи на житло є допустимим, якщо воно здійснюється на підставі закону, переслідує легітимну мету і є необхідним у демократичному суспільстві. У цій справі суд дійшов висновку, що втручання у право користування відповідачів квартирою [ADDRESS] є законним і пропорційним, оскільки: квартира є службовим житлом соціального призначення; відповідачі залишили житло і тривалий час не проживають; зазначене житло використовується для забезпечення проживання нової сім`ї; відповідачі мають власне житло і не позбавляються єдиного місця проживання. Ураховуючи встановлені обставини та норми матеріального права, суд дійшов висновку про те, наявні всі передбачені законом підстави для визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8 від 24.01.2025. У зв`язку з наведеним, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог судові витрати у частині сплати судового збору необхідно стягнути з повнолітніх відповідачів в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved