Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Київ), про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] . Позивач вказує, що його мати [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком заявника, тому відомості про батька [PERSON] записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Батьком заявника [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Києва. Ще до народження заявника, його мати [PERSON] почала проживати спільно з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання однією сім`єю мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] перебували у відносинах, що притаманні подружжю, вели спільне господарство, формували та вели спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, взаємоповагою, мали спільне місце проживання. Проживали разом у квартирі, належній матері заявника за адресою: [ADDRESS] . Після народження дитини [PERSON] забрав позивача з матір`ю з пологового будинку, називав дитину сином. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини [PERSON] , піклувався про нього, матеріально забезпечував, всебічно сприяв його фізичному та моральному розвитку, проявляв до нього увагу та турботу. Після початку військової агресії рф в Україні [PERSON] був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України. 18.07.2024 року бойовий медик 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] під час виконання бойових завдань в районі н.п. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області, зник безвісти. Встановлення батьківства [PERSON] по відношенні до сина [PERSON] необхідне для отримання пільг, передбачених діючим законодавством для членів сім`ї осіб зниклих безвісти за особливих обставин, а саме для отримання виплат на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач зазначає, що на даний час встановити батьківство [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] у позасудовому порядку неможливо, тому позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Київ, РНОКПП: [NUMBER] , який 18.07.2024 року зник безвісти під час виконання бойових завдань в районі н.п. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області, батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Київ, РНОКПП: [NUMBER] . Внести зміни до актового запису № 198 від 06 лютого 2001 року, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві про народження [PERSON] , який народився [INFO] , записати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Київ, громадянин України, РНОКПП: [NUMBER] , який 18.07.2024 року зник безвісти під час виконання бойових завдань в районі н.п. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області. Відомості про батьківство [PERSON] виключити. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 28 квітня 2025 року на адресу Святошинського районного суду міста Києва на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2025 року від представника позивача - адвоката Литвиненко О.Л. надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 07 липня 2025 року на адресу Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання представника позивача - адвоката Литвиненко О.Л. про виклик та допит свідка - рідної сестри [PERSON] - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Литвиненко О.Л. про виклик свідка. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні вимоги, позовну заяву просили задовольнити з викладених підстав. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове слухання, у судове засідання не з`явився. Третя особа Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надіслала до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без участі представника відділу за наявними документами та доказами, з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є рідною сестрою померлого [PERSON] , [INFO] . Більше родичів ні першої, ні другої лінії споріднення немає. Батько [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] померла [INFO] . Брат [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Також вказала, що рішенням Виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 22.12.1987 року № 577 її було призначено опікуном неповнолітнього брата [PERSON] , [INFO] , мати якого рішенням Шевченківського райнарсуду від 15.01.1979 року позбавлена батьківських прав, а батько помер [INFO] . [PERSON] підтвердила викладені позивачем у позові обставини та вказала, що генетична спорідненість [PERSON] із нею, як рідною тіткою, яка також доводиться рідною сестрою батька позивача [PERSON] , встановлена висновком про біологічну спорідненість. Також підтвердила факт спільного проживання [PERSON] , його матері [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, визнання померлим [PERSON] як сина. 20 жовтня 2025 року під час судового засідання, після судових дебатів, судом, на підставі положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України, ухвалено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на 30 жовтня 2025 року. На проголошення судового рішення учасники справи не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов наступних висновків. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу та перебування у ньому, встановленням, оспорюванням і позбавленням батьківства, усиновленням, вихованням неповнолітніх дітей, а також з інших сімейних правовідносин необхідно виходити з положень Конституції України про шлюб, права й обов`язки у шлюбі та сім`ї, охорону дитинства, материнства, батьківства, додержувати норм КпШС України, ЦПК України, Закону України «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх», інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні правовідносини. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. Оскільки [PERSON] народився [INFO] , тому спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01.01.2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківська (частина друга статті 53 КпШС України) є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, [PERSON] народився [INFO] , батьком записано [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, матір`ю записано [PERSON] . Відповідно до свідоцтва народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] . У [PERSON] є рідна сестра [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва народження серія [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] . Брат [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 22.12.1987 року № 577 [PERSON] призначено опікуном неповнолітнього брата [PERSON] , [INFO] , мати якого рішенням Шевченківського райнарсуду від 15.01.1979 року позбавлена батьківських прав, а батько помер [INFO] . Відповідно до висновку про біологічну спорідненість № МGU від 06.02.2025 року, лабораторний номер аналізу: HID25-1534; номер заключення: HID25-1534/А1С1 про спорідненість тітки [PERSON] , [INFO] , та дитини [PERSON] , [INFO] , результати генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка, маркованого « [PERSON] , може бути біологічною тіткою донора зразка « [PERSON] », ймовірність спорідненості становить 76, 52330934%. Даним висновком встановлена генетична спорідненість позивача [PERSON] із рідною тіткою [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON] . Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до 2013 року був зареєстрований за однією адресою із сестрою [PERSON] в квартирі в [ADDRESS] . Сповіщенням № 618 від 19.07.2024 року командира військової частини [NUMBER] повідомлено [PERSON] про те, що його батько бойовий медик 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час виконання бойових завдань в районі н.п. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області, зник безвісти. Відповідно до корінця сповіщення сім`ї № 284/254/10.24 від 15.10.2024 року сповіщення про те, що [PERSON] зник безвісти 18.07.2024 року під час виконання бойових завдань в районі н.п. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області, отримав його син [PERSON] . На адвокатський запит від 09.10.2024 року адвокату Литвиненко О.Л. [INFO] надав відповідь про те, що вказаним РТЦК та СП було отримано сповіщення № 618 від 19.07.2024 року командира військової частини [NUMBER] , в якому зазначена необхідність повідомити [PERSON] про зникнення безвісти під час виконання бойового завдання його батька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024 зареєстровано кримінальне провадження № 12024052220000533 за ч. 1 ст. 115 КК України про те, що до ЧЧ ВП1 БРВП за поштою (вх. 2917) від командира в/ч [NUMBER] Панцирного надійшли матеріали службового розслідування відносно солдата [PERSON] , який 18.07.2024 року зник безвісті під час бойових дій в районі н.п.м. Торецьк ЖЕО 57866 від 10.10.2024 року. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250201-26, сформованим Міністерством внутрішніх справ України, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Києва, зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), особа рядового або начальницького складу (військовослужбовець). Орган, який проводить розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин - Відділення поліції №1 (м. Торецьк) Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області. Відповідно до ст. 53 КпШС, що врегульовує спірні правовідносини, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Крім того, діюче на момент народження позивача законодавство також аналогічно встановлювало, що на момент народження дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, і якщо відсутня спільна заява батьків та відсутнє рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень записується по прізвищу матері, ім`я та по-батькові записується за її вказівкою. Отже, судом з`ясовано, що під час спільного проживання матері позивача та відповідача склалися стосунки як чоловіка та жінки, які вели спільне господарство та у них народився син - [PERSON] , реєстрація народження якого проведена на підставі норми ч. 1ст. 135 СК України (аналогічно до ч. 2 ст. 55 КпШС). Крім того, встановлено, що після народження дитини, що також вбачається із наданих пояснень учасників справи, та показів свідка, мати позивача та відповідач спільно виховували та забезпечували дитину - [PERSON] , [INFO] . У ході розгляду справи судом з`ясовано, що [PERSON] протягом всього часу виконував обов`язки, покладені на батьків, що підтверджено також відповідними фотографіями, які долучені до матеріалів справи. [PERSON] постійно підтримував переписку в телефоні із [PERSON] , його матір`ю [PERSON] . В даній переписці [PERSON] звертається до [PERSON] як до сина, пише його матері як про сина [PERSON] . Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з матір`ю позивача перебував у фактичних шлюбних відносинах, під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , у будь-якому зареєстрованому шлюбі з іншою особою [PERSON] не перебував. Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку про доведеність обставин батьківства [PERSON] відносно сина [PERSON] , а тому позовні вимоги в частині визнання батьківства підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У п. 9 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Оскільки, актовий запис, питання щодо внесення зміни до якого ставиться позивачем, вчинено органом державної реєстрації актів цивільного стану України, тому враховуючи обставини по справі, та те, що відповідний запис батьком дитини відповідає інтересам позивача, а також роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, вважає можливим внести зміни до актового запису № 198 від 06 лютого 2001 року, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві про народження [PERSON] , який народився [INFO] , та записати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Київ, громадянин України, РНОКПП: [NUMBER] . Відомості про батьківство [PERSON] виключити. Отже, у сукупності усі наявні в справі письмові докази, покази свідка та пояснення сторін у справі, свідчать про наявність достатніх підстав для визнання батьківства померлого [PERSON] відносно позивача, що вказує на необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved