Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

До Богунського районного суду міста Житомира 24.09.2025 через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, в якій представник АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.08.2021 в розмірі 166\~994,17 грн та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.08.2021 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» (скорочена назва А-Банк) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної карти. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач також вказав, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг він долучив до позовної заяви. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2025 року, позовну заяву АТ «А-Банк» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 77-78). У судове засідання представник позивача не з`явився, долучив до позовної заяви долучив клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, вказав про те, що позовні вимоги підтримує, а необхідні докази містяться в матеріалах справи.(а.с. 7) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримує та просить задовольнити (а. с. 87). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні відносини, а саме: зобов`язальні відносини, які виникли на підставі кредитного договору, які регулюються нормами ЦК України та Законів України «Про споживче кредитування», «Про електронну комерцію». Судом встановлено, що позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» має скорочену назву АТ «А-Банк». На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», особисто підписана відповідачем 13.08.2021, з якої вбачається, що [PERSON] надає банку особисту інформацію, фото паспорту, погоджується з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», з якими він ознайомився, становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач погоджується, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень каналами обслуговування. Відповідач просить вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним та/ або банком з використанням електронного підпису. Відповідач підтверджує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення його дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг. (а. с. 12) Також позивачем долучено до матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», підписаний відповідачем 13.08.2021 з накладанням електронного підпису, який перевіряється за допомогою зазначеного відкритого ключа (а. с. 13-14). У паспорті споживчого кредиту визначені основні умови кредитування з використанням кредитної картки, а саме: тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; суму/ліміту кредиту до 200 000,00 грн (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит); строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту на споживчі потреби; пільгова процентна ставка\~0,000001% та пільговий період до 62 днів, базова процентна ставка 40,8% на рік, тип процентної ставки - фіксований; загальні витрати за кредитом 51 571, 06 грн, які розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 25 000, 00 грн, погашення якого відбулося мінімальними обов`язковими платежами; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 76 571,06 грн; реальну річну процентну ставку 49,34%. У Розділі 7 Паспорту споживчого кредиту зазначається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (стосується розміру кредитного ліміту). Дата надання інформації: 13.08.2021. Довідка за картами підтверджує, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано відповідні картки зі строками їх дії (а. с. 36). Довідка за лімітами по кредитному договору від 13.08.2021 підтверджує, що за період з 13.08.2021 по 23.09.2025 відповідачу був збільшений кредитний ліміт з 32 000, 00 грн до 140 000, 00 грн (а. с. 35). Позивачем також наданий суду Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК", розміщених на сайті в розділі "Умови та правила", який не містить дати чи періоду, в які діяли ці Умови та правила, а також відповідачем не підписаний (а. с. 38-44). Також позивачем надані суду Тарифи по картці «Зелена», з яких вбачається, що базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду) з 01.10.2020 - 3,4% за місяць, до 01.10.2020 - 3,7% за місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за кожний день з моменту виникнення заборгованості), реальна річна процентна ставка від 49,34% до 62,39%.\~Тарифи відповідачем не підписані. Дата та період дії в них також відсутні (а. с. 45-46). Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором б/н від 13.08.2021, укладеного між АТ «А-Банк» (АТ «Акцент-Банк») та клієнтом [PERSON] станом на 23.09.2025, заборгованість складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 125\~642,99 грн, загального залишку заборгованості за процентами 41\~351,18 грн, разом 166\~994,17 грн (а. с. 8-11). З Виписки по картці [PERSON] за період з 13.08.2021 по 23.09.2025 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами; сума витрат за зазначений період становить 372\~837,55 грн, сума зарахувань\~208\~652,31 грн, сума комісій 3058,55, сума кешбеку\~40,08 грн (а. с. 15-34). Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані позивачем та досліджені судом письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.\~1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, користувався кредитними коштами, і в нього виник обов`язок щодо повернення цих коштів, що підтверджується вище зазначеними довідкою за картами, довідкою за лімітами та випискою по картці, розрахунком заборгованості. Отже, позовна вимога щодо стягнення із відповідача\~ [PERSON] \~заборгованості за кредитом №б/н від 13.08.2021 підлягає задоволенню в частині заборгованості за кредитом в сумі 125642,99\~грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам, суд зазначає наступне. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя\~статті 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до\~Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 Тому посилання позивача в позовній заяві про врахування судом постанови Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20) є безпідставним, оскільки дана судова практика не є актуальною. Суд звертає увагу, що в анкеті-заяві, підписаній відповідачем, зазначено лише його анкетні дані, контактна інформація, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Те, який кредитний ліміт встановлено, тип картки, строк повернення кредиту (користування ним), розмір процентів за користування кредитом, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту в анкеті-заяві не зазначено (а.с.12). Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», який підписаний сторонами, визначає суми та ліміти кредиту, строк кредитування, процентну ставку, порядок нарахування та сплати процентів. Проте в паспорті споживчого кредиту зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 13.08.2021 (а.с.13-14) . Отже посилання Банку на те, що відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, як підстава для задоволення позову в повному обсязі, є необґрунтованим, так як паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі №754/644/21. За наведених обставин суд не приймає до уваги наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредитування як доказ конкретних умов укладеного між сторонами кредитного договору стосовно розміру відсоткової ставки за користування кредитом. Отож сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами не підтверджує, що розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та інші істотні умови були погоджені з відповідачем в момент укладення договору 13.08.2021. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи по картці «Зелена», які додано до позовної заяви, відповідачем не підписані та на таких відсутня інформація про те, що такі діяли на момент підписання анкети-заяви. Анкета-заява і паспорт споживчого кредитування дійсно підписані з використанням простого електронного підпису, тоді як Умови та правила і Тарифи по картці відповідачем не підписані взагалі. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 визначено щодо того, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливість використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. У постанові КЦС в складі Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20, де були аналогічні правовідносини та суб`єктний склад учасників процесу були зроблені такі ж висновки. Отже, надані позивачем вище зазначені письмові докази не можуть бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами. За змістом статей\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частинами першою-другою\~статті 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61 -1051 св 17) вказано, що «відповідно до частини четвертої статгі 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову». За таких обставин та без наданих позивачем письмових доказів, що підтверджують узгоджену сторонами кредитного договору домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами та їх розмір, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за відсотками в сумі 41351,18 грн., оскільки відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог, відповідає принципу законності судового рішення (ст. 263 ЦПК). Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~та ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору - 1211,20 грн. Решта 50 відсотків судового збору підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи часткове задоволення позову (75,2% від заявлених вимог), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 910,05 грн. судового збору.

Outcome: partial