Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 75438531, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13000 грн. на строк 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1,6 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора WoQPgQURR0. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало належним чином, а відповідач в свою чергу зобов`язання щодо повернення основної суми боргу та заборгованості за процентами належним чином не виконав. 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло належне ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги за договором позики № 849915865 від 10 червня 2021 року. 31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло належне ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за договором позики № 849915865 від 10 червня 2021 року на загальну суму 26409,10 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 849915865 від 10 червня 2021 року у сумі 26409,10 грн.; - понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання відповідач та його представник адвокат Мозговий О.О. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, а також письмові пояснення, суть яких зводиться до того, що суми заборгованості за основною сумою боргу та відсотками розраховані позивачем необґрунтовано. З розрахунку не зрозуміло в рахунок погашення основної суми боргу чи відсотків первісний кредитор зарахував сплачену відповідачем суму коштів у розмірі 2000 грн. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» також зверталася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 849915865 від 10 червня 2021 року і сума заборгованості у цій справі була меншою, а саме 24104 грн. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області було прийнято відмову ТОВ «Фінансова компанія управління активами» від позову та провадження у справі закрито. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 75438531, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13000 грн. на строк 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1,6 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора WoQPgQURR0.\~ Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним договором, унаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунків, наданих позивачем, становить 26409,10 грн., з якої 11546,45 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 14862,65 грн. заборгованість за відсотками. Інші відомості щодо розміру заборгованості в матеріалах справи відсутні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем та його представником не надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло належне ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги за договором позики № 849915865 від 10 червня 2021 року на загальну суму 26409,10 грн. (а.с. 51-71). 31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло належне ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за договором позики № 849915865 від 10 червня 2021 року на загальну суму 26409,10 грн. (а.с. 72-91). На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договору не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цим договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що сума боргу, розрахована позивачем, є необґрунтованою, оскільки ці доводи не підтверджуються доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн., оскільки їх понесення позивачем підтверджується матеріалами справи. Відповідачем та його представником не подано клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не доведено неспівмірності цих витрат, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved