Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

В Долинський районний суд Івано-Франківської області 10.10.2025 поступила позовна заява сформована в системі «Електронний суд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий\~центр» заборгованість\~за кредитним\~договором №13.04.2025-100001607\~від 13.04.2025\~ в\~розмірі \~9300.00\~грн та\~ судові\~витрати:\~2422.40\~грн -\~судовий збір. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 13.04.2025 уклали Кредитний договір (оферти) №13.04.2025-100001607. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.04.2025, строком на 140 днів. Дата надання/видачі кредиту - 13/04/2025; сума кредиту: 3000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання ; дата повернення (виплати) кредиту - 30.08.2025; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 600 грн 00 коп; неустойка: 30 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно п. 3.1 за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. ТОВ\~«Споживчий центр»\~свої зобов`язання\~за договором\~виконало в\~повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~В свою\~чергу [PERSON] \~свої зобов`язання\~за договором\~ належним чином не виконує,\~у зв`язку\~з чим,\~станом на\~момент пред`явлення позову, утворилась заборгованість у\~розмірі 9300,00 грн,\~що складається із\~заборгованості по\~тілу кредиту\~в розмірі 3000 грн, по процентам в розмірі 4200 грн, по комісії 600,00 грн, по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 1500,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності , розуміє та зобов`язується їх виконувати (а.с.1-8). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 цивільна справа № 343/1963/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.31). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської\~ області від 10.10.2025 відкрито спрощене провадження у справі №343/1963/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з повідомленням сторін на 31.10.2025. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідач не\~пізніше\~п`яти\~днів\~з\~дня отримання\~відповіді\~позивача\~на відзив,\~до\~початку\~розгляду справи\~по\~суті,\~має\~право\~підготувати заперечення\~на\~відповідь\~на відзив,\~та\~направити\~позивачу й\~суду\~з\~підтвердженням такого\~направлення\~учасникам\~справи (а.с.34). Представник позивача \~Лисенко О.С. (довіреність №2705/25-07 від 27.05.2025 а.с.12) в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання проводити розгляд даної справи за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр». Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч судом\~вживалися заходи\~щодо належного\~повідомлення відповідача\~про дату,\~час та\~місце слухання\~справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.35) за адресою реєстрації відповідача - [ADDRESS] (а.с.33), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.37). Судова повістка, яка направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повернулась в Долинський районний суд з відміткою причин повернення: "Адресат відсутній\~за вказаною\~адресою" (а.с.41-42). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. \~ \~Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно\~ до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі\~ докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення \~спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, \~виходячи з наступного: \~ \~ \~ \~Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,\~ встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень ч.ч. 1.2 \~ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень\~ч.1\~ст.\~\~1054\~ЦК України,\~ за\~кредитним \~договором \~банк \~або \~інша\~\~ фінансова Установа (кредитодавець) \~зобов`язується\~ надати \~грошові \~кошти (кредит)\~ позичальникові у розмірах \~та \~\~на \~\~умовах, \~\~\~встановлених \~\~договором, \~а позичальник \~зобов`язується\~\~\~повернути \~\~кредит\~ \~\~та\~сплатити\~ проценти\~(ч.1\~ст.1048 ЦК України). Ч.2 \~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1056-1\~ЦК України встановлено, що \~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Як встановлено в судовому засіданні, 13.04.2025 відповідач [PERSON] ознайомився з умовами пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), у яких визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору. Згідно п.3.1 пропозиції про укладення кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2 встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.3.3 кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно з п.п. 4.1, 4.4 , кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повернення (а.с.15-181). Після ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованої пропозиції (оферти), відповідач підписав одноразовим ідентифікатором Е642 заявку кредитного договору № 13.04.20254-1000016078 (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору. Згідно з умовами заявки, сума кредиту складає 3000,00 грн, строк, на який надається кредит 140 днів з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту 30.08.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 600 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,87% (денна процентна ставка) = (3668,14/ 3000)/140 * 100%. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 7910,15% . Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 6668 грн 14 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 3668 грн 149 коп. Неустойка: 30 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом (а.с.18-19). Підписавши вказану заявку одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в ч.ч. 1,5 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», примірник кредитного договору. Відповідач [PERSON] 13.04.2025 , за допомогою одноразового ідентифікатора Е642 підписав відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №13.04.2025-100001607 (кредитної лінії) (а.с.19-21). При укладенні вказаного кредитного договору [PERSON] було пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку (а.с.14). У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 3000,00 грн. Перерахування коштів за кредитним договором було здійснено 13 квітня 2025 року\~ТОВ «Споживчий центр»\~безготівково шляхом перерахування коштів на платіжну картку\~№ [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua 710202907, призначення платежу: видача за договором кредиту №13.04.2025-100001607, що підтверджується копією повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.13), з яким ТОВ «Споживчий центр» укладено договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 (а.с.22-26). З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] , виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 13.04.2025 кредитного договору №13.0.2025-100001607 (кредитної лінії), та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у ТОВ «Споживчий центр», як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом. В судовому засіданні встановлено, що вказаний кредитний договір\~відповідачем не оспорювався, він зустрічного позову про визнання вищезгаданого електронного договору недійсним до суду не подавав, цей електронний договір в судовому порядку недійсним не визнавався (доводи і докази про протилежне у матеріалах справи відсутні), а відтак такий (відповідно до ст. 204 ЦК України) є правомірним, а тому підлягає до виконання. Відповідно до \~довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №13.04.2025-100001607 від 13.04.2025, за відповідачем \~наявна заборгованість в сумі 9300,00 грн, в тому числі 3000,00 грн основний борг; 4200,00 грн проценти; 600,00 грн комісія за надання; 1500,00 грн - неустойка . Проценти по кредиту нараховані за період з 13.04.2025 до 30.08.2025 (а.с.30). Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків за його користування, відповідно до умов кредиту. Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у сумі 3000,00 грн. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом, то суд зазначає, що згідно умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 3000,00 грн, строком на 140 днів, з кінцевим терміном повернення - 30 серпня 2025 року. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. При цьому, протягом періоду кредитування, тобто у межах погодженого сторонами строку кредитування - 140 днів , \~ нараховувалася відсоткова ставка у розмірі 1 % від основного боргу. Таким чином, судом встановлено, що договір між сторонами укладено 13 квітня 2025 року, відсотки за користування кредитом позивачем нараховані за період з 13 квітня 2025 року до 30 серпня 2025 року, тобто в межах строку кредитування, встановленого договором, та за відсотковою ставкою відповідно 1 % , тобто в межах визначених Законом України «Про споживче кредитування». Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати відсотків за користування кредитом теж не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом в сумі 4200,00 грн. Щодо стягнення заборгованості по комісії у розмірі 600,00 грн, то суд зазначає, що згідно правової позиції, яку висловила\~Велика Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. Згідно пп. а) п. 6.1 пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплати процентів та комісії (якщо така встановлена договором) у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У відповідності до п.7 заявки кредитного договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 600 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати комісії теж не виконав в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього комісії в сумі 600,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] неустойки в розмірі 1500.00 грн, суд зазначає наступне. Положення п. 18\~розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного, у даному випадку відсутні підстави для стягнення з відповідача 1500,00 грн неустойки, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану, та підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд \~приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, та з відповідача [PERSON] на користь позивача\~ТОВ «Споживчий центр»\~підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №13.04.2025-1607 (кредитної лінії) в розмірі 7800,00 грн, з яких: основний борг 3000,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 4200,00 грн; заборгованість за комісією 600,00грн. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно\~з \~п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З\~матеріалів справи вбачається,\~що при\~ зверненні\~ до\~суду позивачем був \~сплачений\~ судовий \~збір\~у сумі \~2422,40 грн (платіжна інструкція №СЦ00045201 від 09.10.2025 а.с.9). З\~відповідача\~ на користь\~ позивача \~слід\~стягнути судові витрати\~по сплаті \~судового збору пропорційно \~до\~розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені\~на 83,87% з\~розрахунку:\~7800 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог)\~х 100% : 9300 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог)\~= 83,87% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже,\~сума судового збору,\~що підлягає \~стягненню\~ з\~ відповідача\~на користь \~позивача \~ складає 2031,67 грн з\~розрахунку:\~2242,40 грн (сума \~сплаченого\~судового збору)\~х 83,87% (відсоток задоволених позовних вимог). У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.ст. 526, 530, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,\~п. 18 Перехідних положень \~Цивільного Кодексу України,\~ ст.\~11,\~12\~ Закону України \~«Про\~електронну комерцію»,\~ст.\~8,\~п.\~17\~Прикінцевих\~та Перехідних\~положень Закону \~України «Про споживче кредитування»,\~

Outcome: approved