Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

28 січня 2020 року директор ТОВ «Бромікс» - Бондін С.А. звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної неправомірними діями. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідач займав посаду директора ТОВ «ВКФ Станкогідросервіс» (в подальшому назва була змінена на ТОВ «Бромікс») з 23 грудня 2014 року по 25 березня 2016 року. В супереч інтересів позивача, [PERSON] в період часу з 28 серпня 2015 року по 27 вересня 2015 року, зняв з карткового рахунку позивача кошти. Протиправними діями відповідача було завдано шкоду позивачу у загальному розмірі 206\~090, 19 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бромікс» суму заподіяної шкоди в розмірі 206\~090, 19 грн., а також судові витрати. 26 грудня 2023 року судом, в порядку заочного розгляду справи, ухвалено рішення, яким задоволено частково позовні вимоги ТОВ Бромікс та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бромікс» суму заподіяної шкоди в розмірі 206090,19 гривень. Також стягнуто із [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 3091,35 гривень. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 січня 2024 року Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року, було скасовано, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року зупинено провадження\~у\~цивільній\~справі, до набрання законної сили вироку у кримінальному провадженні № 42017042630000041, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2017 року за фактом привласнення розтрати грошових коштів ТОВ «Бромікс» шляхом зловживання своїм службовим становищем службовими особами вказаного підприємства, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 25\~червня\~2025\~року поновлено провадження у справі № 202/610/20. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 07 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідача адвоката Старовойтовой О.Е. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони Відповідача, на підставі наявних доказів. У задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, оскільки відсутній обвинувальний вирок відносно відповідача стосовно протиправності виведення коштів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно з рішенням №5 єдиного учасника ТОВ «ВКФ Станкогідросервіс» [PERSON] від 22 грудня 2014 року, [PERSON] було призначено на посаду директора підприємства, який 23 грудня 2014 року відповідно до наказу №23/12 від 23 грудня 2014 року, підписаного ним же, приступив до виконання обов`язків директора ТОВ\~«ВКФ\~Станкогідросервіс». Згідно з рішенням №6 єдиного учасника ТОВ «ВКФ Станкогідросервіс» [PERSON] від 25 лютого 2016 року, [PERSON] було звільнено з посади директора ТОВ «ВКФ Станкогідросервіс». Отже, відповідач займав посаду директора ТОВ «ВКФ Станкогідросервіс» з 23 грудня 2014 року по 25 березня 2016 року. Рішенням №7 єдиного учасника ТОВ «ВКФ Станкогідросервіс» [PERSON] від 30 серпня 2016 року було вирішено змінити найменування ТОВ «ВКФ Станкогідросервіс» на ТОВ «Бромікс». За результатами проведеної 11.01.2018 р. ревізії фінансово-господарської діяльності ТОВ «Бромікс» за період з 01.08.2015 року по 30.03.2016 року встановлено факт прямого нецільового використання грошових коштів [PERSON] на власні потреби на суму 204717,46 грн. 23.03.2017 року директор ТОВ «Бромікс» Бондін С.А. звернувся до Дніпровської місцевої прокуратури № 1 з заявою про злочин відносно спричинення шкоди підприємству. За результатами заяви було внесені відомості до ЄРДР № 42017042630000041 від 24.03.2017 року. Згідно Висновку експерта від 30.05.2018 року № 12/11.1/14, проведеного в рамках кримінального провадження № 42017042630000041 від 24.03.2017 року за результатами судово-економічної експертизи документально підтверджується зняття грошових коштів з розрахункових рахунків ТОВ «ВКФ «Станкогідросервіс» у сумі 203 615,46 грн. та комісія за зняття грошових коштів у сумі 1 641,73 грн. за період з 01.08.2015 до 25.03.2016 включно, всього у сумі 205 257,19 грн., а саме: -по рахунку № [NUMBER] відкритого у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», в подальшому по картковому рахунку № [NUMBER] ( [PERSON] ) зняті грошові кошти у сумі 98 000,00 грн., та була знята комісія банку у розмірі 833,00 грн.; -по рахунку № [NUMBER] відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк» були зняті грошові кошти сумі 105 615,46 грн. та комісія у сумі 808,73 грн. по корпоративним карткам № [NUMBER] та № [NUMBER] . В обсязі наданих на експертизу документів документально не підтверджується використання грошових коштів у сумі 205 257,19 грн. знятих з поточних рахунків підприємства ТОВ «ВКФ «Станкогідросервіс» за період з 01.08.2015 р. по 01.03.2016 р. включно в його господарській діяльності. 27.09.2023 року в рамках кримінального провадження № 42017042630000041 від 24.03.2017 року було складено Обвинувальний акт відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки юридичній особі. За результатом судового розгляду кримінального провадження № 42017042630000041 від 24.03.2017 року, Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська 07.06.2024 року постановлено ухвалу про звільнення обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Наданими позивачем доказами в сукупності (висновок експерта № 12/11.1/14 від 30.05.2018 року, рух коштів по банківських рахунках, тощо) підтверджується факт неправомірного заволодіння Відповідачем коштами Позивача саме на суму 205 257,19 грн.. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бромікс» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної неправомірними діями, є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Посилання представника відповідача на безпідставність стягнення суми шкоди за відсутності обвинувального вироку відносно [PERSON] є безпідставними. Із системного аналізу норм\~КПК\~та\~КК України\~слідує, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі\~ст. 49 КК\~та закриття кримінального провадження це не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, й потерпіла особа не позбавлена права заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства. Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі №\~185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі №\~617/609/15-к, 19 листопада 2019 року у справі №\~345/2618/16-к, 10 червня 2021 року у справі №\~640/11750/17, 11 листопада 2020 року у справі №\~455/229/17, 27 травня 2021 року у справі №\~577/977/19\~тощо. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України відповідно до якої з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог. В той\~же час,\~у відповідності\~до п.6\~ч.1\~ст.5\~ЗУ «Про\~судовий збір»\~від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються позивачі\~-\~у справах\~про відшкодування\~матеріальних збитків,\~завданих внаслідок\~вчинення кримінального\~правопорушення,\~а тому\~судовий збір\~у розмір\~пропорційно задоволеним\~вимогам підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь держави.

Outcome: partial