Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

у липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.06.2020 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] (далі відповідач) було укладено кредитний договір №3187721263/526769. Відповідно до договору ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» зобов`язалося надати та надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 2000,00 гривень, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним. 20.08.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №1-20/08/2021, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3187721263/526769 від 30.06.2020 року. В свою чергу 25.08.2021 року між ТОВ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» було укладено договір факторингу №1-25/08/2021, за яким ТОВ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступивпозивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3187721263/526769 від 30.06.2020 року. Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 8000,00 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 2000 грн., заборгованість за процентами у розмірі 6000,00 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі та розподілити судові витрати. Ухвалою суду від 01.08.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (письмове провадження). Ухвалою суду від 01.08.2025 року було задоволено клопотання позивача про витребування документів в АТ КБ «ПриватБанк», які надійшли до суду 25.08.2025 року. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. В матеріалах справи мається заява представника позивача про підтримання позовних вимог, з клопотанням про розгляд справи без участі його представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279\~ЦПК України не\~надходило. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 30.06.2020 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] (далі відповідач) було укладено кредитний договір №3187721263/526769. Відповідно до договору ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» зобов`язалося надати та надало [PERSON] кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. зі строком користування протягом 20 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (до 19.07.2020 року), а також сплатити проценти). Денна процентна ставка складає 2,5,00%. Орієнтовна реальна річна ставка 912,5% річних. Проценти нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом, , але не більше 90 календарних днів. . Факт перерахування 30.06.2020 року ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» кредитних коштів у розмірі 2000 грн. 00 коп. на картковий рахунок відповідача [NUMBER] підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі онлайн» від 09.07.2025 року, інформаційною довідкою по платіжним операціям ТОВ «Платежі онлайн», інформацією з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та випискою про рух коштів по рахунку відповідача від 30.06.2020 року. 20.08.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №1-20/08/21, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3187721263/526769 від 30.06.2020 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором факторингу №1-20/08/21 від 20.08.2021 року, в реєстрі зазначено про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №3187721263/526769 від 30.06.2020 року у сумі 8000,00 грн. Крім того 25.08.2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» було укладено договір відступлення прав вимоги №1-25/08/21, за яким ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору 3187721263/526769 від 30.06.2020 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги №1-25/08/21від 25.08.2021 року, в реєстрі зазначено про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №3187721263/526769 від 30.06.2020 року у сумі 8000,00 грн. Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1ст.628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Вищевказаний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором R25170. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 8000,00 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 2000,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 6000,00 грн. Заборгованість за кредитним договором повністю підтверджена відповідним розрахунком та узгоджується з умовами договору (в тому числі узгодженими сторонами розміром процентної ставки, строком кредитування та порядком нарахування процентів). Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «ФК «АЙКОНС» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 200,00 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 6000,00 гривень, що разом становить 8000,00 гривень. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи розмір та види судових витрат по справі, ступінь доведеності факту їх понесення позивачем, а також результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Щодо вирішення судом питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою судом встановлено наступне. Відповідно до ч.ч.3-4\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір №16/06/2025 про надання правничої допомоги від 16.06.2025 укладений між адвокатом Пархомчук С.В. та ТОВ «ФК АЙКОНС», відповідно до якого визначена вартість за надані послуги в розмірі 2000,00 грн за годину; акт наданих послуг від 22.08.2025 року з описом наданих послуг, та платіжну інструкцію від 22.08.2025 року про оплату правничої допомоги у розмірі 10500,00 гривень. За змістом частини 8 статті 141 ЦПКУкраїни розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежне від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 цього Кодексу). Відповідно до правового висновку, який наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Оскільки вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн за участь у даній справі, не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи та ціною позову ( яка становить 8000 гривень) , їх необхідністю для постановлення судового рішення, з огляду на типовість категорії справ таз невелику ціну позову, а тому не потребує значних затрат часу на виконання таких робіт. Крім того суд вважає що надання детальної консультації Замовнику щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості не відповідає критерію необхідності. Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, ціни позову, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в даній справі повинні складати 4000,00 гривень.

Outcome: approved