Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін Представник ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» Грушевий Ю.В. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» заборгованість за кредитним договором № 1415263386073 від 31.05.2024 у розмірі 35820 грн, понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.05.2024 між сторонами було укладено кредитний договір № 1415263386073, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7500,00 грн на строк 120 днів з дати його надання, з визначеною договором процентною ставкою, дата повернення кредиту - 29.09.2024. Відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах визначених договором, кредитні кошти не повернув, в результаті чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 35820 грн, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7500,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 13320,00 грн, заборгованості за штрафом у розмірі 15000,00 грн. 2. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 30.07.2025 після усунення недоліків відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 08.09.2025. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 191 ЦПК України. Позивач на\~виконання вимог\~ч.\~1\~ст.\~177\~ЦПК додав до позовної заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В надісланій позовній заяві просив розглянути справу без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до\~вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 3 Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 31.05.2024 між сторонами було укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 1415263386073, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 7500,00 грн на строк 120 днів з дати його надання, до 29.09.2024 (далі по тексту - кредитний договір). Зі змісту листа ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» вбачається, що 01.06.2024 на картку № [NUMBER] відповідача було перераховано кошти в розмірі 7500,00 грн, номер транзакції - 1417751072. Згідно з довідкою про стан заборгованості розмір заборгованості відповідача за кредитним договором складає 35820 грн, що складається із заборгованості за наданим кредитом у розмірі 7500,00 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 13320,00 грн, заборгованості за штрафом у розмірі 15000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору,\~заяви на отримання кредиту, паспорта\~кредиту,\~відповідачу надано кредит у розмірі 7500,00 грн на строк 120 днів з дати його надання, з процентною ставкою - фіксована процентна ставка у розмірі 1,48% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку. За змістом п. 1.7 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 7481,86%. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 20031,66 грн. Загальна вартість кредиту становить 20031,66 грн. У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором позичальник зобов язаний сплатити кредитодавцю неустойку в игляді штрафу в такому порядку: на 2 день - 375,00 грн, на 5 день - 750,00 грн, на 21 день - 2250,00 грн, на 40 день - 3000,00 грн, на 50 день - 3750,00 грн, на 60 день - 3750,00 грн (п. 6.4 договору). Зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що він був ознайомлений з усіма істотними умовами договору та погодився на їх виконання. Електронний кредитний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом положення ст. 626 ЦК України договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідач 31.05.2024 електронним цифровим підписом підписав заяву на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, кредитний договір, чим підтвердив укладення кредитного договору та його умови. Відповідач отримав 01.06.2024 кредит у розмірі 7500,00 грн, який в подальшому не повернув кредитодавцю. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 7500,00 грн підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом у розмірі 13320,00 грн підлягають задоволенню. Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Кредитний договір був укладений між сторонами 31.05.2024, тобто в період звільнення позичальника від сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а тому нарахування неустойки (штрафу) за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним. Суд уважає, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за штрафом у розмірі 15000,00 грн слід відмовити. 4. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, задовольняючи позовні вимоги в розмірі 20820,00 грн, що складає 58,12% від заявлених позовних вимог у розмірі 35820 грн, вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1759,87 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи містяться копії договору № 1 про надання правової допомоги від 02.01.2025, акта виконаних робіт від 26.06.2025, рахунку № 26/26-01 від 26.06.2025, платіжної інструкції № LK706/7 від 27.06.2025 на загальну суму 10600,00 грн. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial