Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, та плати за абонентське обслуговування в розмірі 22\~583, 64 грн. Відповідач є абонентом комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром»,\~якому присвоєно\~особовий рахунок\~ [NUMBER] \~та надаються\~послуги водопостачання\~та водовідведення. Позов мотивований тим, що 01.03.2022 КП «Івано-Франківськводоекотехпром» оприлюднило типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (офіційно опублікований на сайті КП «Івано-Франківськводоекотехпром»). Позивачем надавались і надаються Відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення. В свою чергу відповідач від надання послуг не відмовляється, однак своєчасної плати за надані послуги не проводить, завдаючи тим самим шкоди інтересам позивача. В період з 01.06.2021 по 31.05.2024 та станом на 01.06.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 22583,64 грн. і залишається непогашеною на день звернення до суду. Представник позивача просив проводити розгляд справи без її участі. Відповідач повідомлена судом про судове засідання у встановленому процесуальним законом порядку. Відповідач не подала до суду відзиву на позов чи його заперечення. Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Згідно здійсненого перерахунку нарахувань заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення станом на 01.06.2024 заборгованість відповідача становить 22\~583, 64 грн. 01.03.2022 КП «Івано-Франківськводоекотехпром» оприлюднило типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (офіційно опублікований на сайті КП «Івано-Франківськводоекотехпром»). У силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Однак, 01.03.2022 КП «Івано-Франківськводоекотехпром» оприлюднило типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (офіційно опублікований на сайті КП «Івано-Франківськводоекотехпром»). Отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем послуг, оскільки їх отримує. Доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг стосовно квартири за адресою: [ADDRESS] суду не надано. У той же час, як установлено судом КП «Івано-Франківськводоекотехпром» надавалися і надаються відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення. В свою чергу відповідач своєчасної оплати за надані їй послуги не проводить. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги суду не надано, а судом таких доказів не встановлено. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 3 ст. 2 ЦПК України в якості загальних засад (принципами) цивільного судочинства вказано змагальність сторін; диспозитивність. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак, відповідач не подав суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подав розрахунку на спростування розрахунку позивача. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до\~статті 617 ЦК\~судом не встановлено. Стаття 141 ЦПК України визначає порядок розподілу судових витрат між сторонами. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028, 00 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved