Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] (далі Відповідач) [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з [PERSON] вони перебували у шлюбі до 23 вересня 2022 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з Позивачкою та перебуває на її утриманні.\~\~Відповідно до судового наказу від 20.03.2023 Рахівський районний суд Закарпатської області наказав стягувати щомісячно з Відповідача на користь Позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, що місячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. На сьогодні сума, яка нараховується відповідачу відділом виконавчої служби, становить 1598, 00 грн й цієї суми не вистачає на утримання дитини. Відповідач окрім коштів, які стягуються з нього в примусовому порядку, жодних інших витрат на утримання дитини в добровільному порядку не несе. Не цікавиться здоров?ям дочки, і всі витрати з виховання, догляду за дитиною несе позивачка. Розмір аліментів який сплачує відповідач у примусовому порядку є занадто низьким, щоб забезпечити дитину належним доглядом та лікуванням, а позивачці одній важко утримувати дитину та забезпечити її всім необхідним для нормального розвитку та життя, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити їй додаткові заняття. Відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров?я, тому позивачка вважає, що він має достатні грошові доходи, але з них на утримання та виховання дочки ніякої допомоги не надає, не бере участі у вихованні дитини, не дбає про її потреби і ними не переймається. Враховуючи те, що на сьогодні позивачка знаходиться в скрутному матеріальному становищі, у зв?язку з воєнним станом, підвищенням цін на найнеобхідніші продукти харчування, підвищенням прожиткового мінімуму на утримання дитини та зросту потреб на її утримання та лікування, вважає за можливе просити суд встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач ухиляється від надання такої матеріальної допомоги, не дбає про дитину, позивачка вимушена звернутися до суду з вимогою про збільшення розміру стягуваних аліментів, для захисту прав дитини, а також своїх особистих прав. З огляду на викладене, просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою : [ADDRESS] на користь позивачки аліменти, встановивши їх у твердій грошовій сумі, в розмірі по 6000 (шість тисяч) гривень, щомісячно, із відповідною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Рахівського районного суду від 05.09.2025 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням), а Відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву і докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення Відповідача. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі була вручена 17.09.2025, відзиву на позов у визначений судом строк [PERSON] не подав. В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник - [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала частково, зокрема аліменти в новому розмірі просить стягувати в сумі 3000 гривень, а також розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Гафіяк В.Д. надав суду заяву, в якій змінені позовні вимоги про стягнення аліментів у сумі 3000 гривень визнає та просить розгляд справи проводити без участі відповідача. Суд, розглянувши подані позивачкою письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення справи по суті, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 8 вересня 2002 року. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Попова О.М., розглянувши заяву представника заявниці - адвоката Поштак Юстини Степанівни в інтересах [PERSON] 20.03.2023 видала судовий наказ (справа №305/304/23 провадження по справі 2-н/305/28/23), відповідно до якого стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 14 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, ч. 1 ст. 5 ЦПК України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ, такий визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, тобто матері дитини, остання може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Та, в свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька дитини може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, зазначені положення закону вказують на те, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, а також погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Позивачка зазначила, що з часу присудження аліментів її матеріальне становище змінилося, бо на даний час 1598 гривень, які стягуються з відповідача як аліменти, є недостатніми для потреб доньки. Виходячи саме з цієї обставини, з якою і сам закон пов`язує підставу для зміни розміру аліментів, виходить [PERSON] звертаючись до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також і ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. А звідси, отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Акт обстеження житлово-побутових умов громадянки [PERSON] складений 20.08.2025 депутатом Рахівської міської ради Пластун І.М., та довідка виконавчого апарату Рахівської міської ради № 669 від 20.08.2025 підтверджує те, що [PERSON] проживає з дитиною, [PERSON] в будинку [ADDRESS] та дитина перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] будучи зобов`язаний до сплати аліментів, сплачує такі відповідно до розрахунку заборгованості за сплати аліментів Рахівського відділу ДВС у Рахівському районі щомісячно у розмірі 1598 гривень. На думку заявниці, ця сума утримання, яку надає Відповідач свїй доньці, є недостатньою для забезпечення мінімальних потреб дитини й суд безумовно погоджується з цим. Частина 3 статті 180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Позивачка виявила намір змінити розмір аліментів, які стягуються з Відповідача на утримання доньки [PERSON] й просить стягувати аліменти не у частці від заробітку, а у твердій грошовій сумі 3000 гривень. Відповідач, [PERSON] не заперечував щодо зміни розміру аліментів, які стягуватимуться з нього в сумі 3000 гривень. Виходячи з цього, визначаючи збільшений розмір стягуваних аліментів, судом враховується те, що утримання повинно забезпечувати мінімальні потреби дитини, які необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Оскільки [PERSON] є працездатною особою, без яких-небудь вад зі здоров`ям та має можливість заробляти й погоджується з вимогою [PERSON] про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі - 3000 гривень, а відтак, збільшений розмір аліментів, на думку суду буде відповідати принципу добросовісності, розумності та справедливості, а також інтересам насамперед дитини. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Аліменти на утримання дитини згідно з ч. 1 ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, беручи до уваги те, що аліменти були вже присуджені відповідно до судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку, змінений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення суду законної сили. Касаційний суд у Постанові від 15 жовтня 2025 року справа № 686/28590/23 провадження № 61-4480св25 зауважив, що справи про стягнення аліментів (пункт 1 частини першої статті 430 ЦПК України) є родовою конструкцією, яка охоплює не лише позов про стягнення аліментів, але й позов про збільшення їх розміру. З огляду на викладене, суд допускає негайне виконання рішення про зміну розміру аліментів - у межах суми платежу за один місяць (пункт 1 частини першої статті 430 ЦПК України). Крім того, оскільки судовий збір у сумі 1211,20 грн не було сплачено при зверненні з позовом позивачкою, яка звільнена від сплати такого, то судовий збір, з урахуванням задоволення позову, слід стягнути з відповідача. Питання про стягнення судових витрат позивачка не ставила.

Outcome: approved