Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів - співвласників майна СГП «Серетецьке» в особі голови комісії з організації питань в процесі реформування СГП «Серетецьке» Батюк М. В. про визнання права власності на будівлю складу за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він, згідно протоколу від 06 липня 2025 року засідання комісії з організації вирішення майнових питань в процесі реформування СГП «Серетецьке» придбав будівлю складу за адресою [ADDRESS] , користується цим майном, підтримує в належному стані. Він сплатив визначену суму коштів за майно, однак не може належно оформити своє право власності, так як відповідач не може надати необхідних документів на майно і таким чином ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали\~справи суд встановив, що згідно протоколу від 06 липня 2025 року засідання комісії з організації вирішення майнових питань в процесі реформування СГП «Серетецьке» [PERSON] придбав будівлю складу за адресою: [ADDRESS] . За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідачі отримали, користується даним майном. Будівля складу входила до пайового фонду СГП «Серетецьке» і належить співвласникам відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління. Співвласники мають право розпоряджатися цим майном на свій розсуд в силу ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Таким чином майно яке належить співвласникам на праві спільної власності, згідно закону, фактично передано [PERSON] , який ним користується і позивач повністю виконав свої зобов`язання перед іншими співвласниками. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не надав необхідні документи, оскільки майно належало ліквідованому сільськогосподарському підприємству, у зв`язку з чим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved