Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги, враховуючи відповідь на відзив, обґрунтовує тим, що 17.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3981599, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн., строком на 30 днів зі збільшенням строку кредитування до 60 днів після спливу загального строку кредитування, зі сплатою відсотків визначених умовами договору. Також, 30.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102144235, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 4200 грн., строком на 30 днів зі збільшенням строку кредитування до 60 днів після спливу загального строку кредитування, зі сплатою відсотків визначених умовами договору 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 3981599. Крім того, 10.02.2022 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 102144235. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого та реєстру боржників до цього договору, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі право вимоги до відповідача [PERSON] за договорами № 3981599, № 102144235. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договорами споживчого кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 23136,00 грн. з яких: 4000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 18856,00 грн. - заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги, 280,00 грн. заборгованість за комісіями за договором № 3981599 від 17.10.2021 року та заборгованість в розмірі 23058,00 грн. з яких: 4200,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 18060,00 грн. - заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги, 798,00 грн. заборгованість за комісіями за договором № 102144235 від 30.10.2021 року, що становить загальну суму заборгованості в розмірі 46194,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № 3981599 від 17.10.2021 року, № 102144235 від 30.10.2021 в сумі 46194,00 грн. та судові витрати по справі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечує факту укладення [PERSON] договорів про споживчий кредит та отримання кредитних коштів, однак, вказує, що умовами договору та розрахунком вартості кредиту в межах терміну кредитування, тобто 30 днів, визначені загальні витрати за споживчим кредитом, де відсотки розраховані за денною процентною ставкою 0,88%, а будь-яких доказів пролонгації зазначених договорів і нарахування відсотків до моменту відступлення права вимоги позивачем не надано і не випливає з умови договорів. Також, просила застосувати до даного спору строки позовної давності, оскільки, право вимагати від відповідача виконання зобов`язання, наступило зі спливом 30 днів, на які було надано кредитні кошти, тобто за договором № 3981599 від 17.10.2021 року з 16.11.2021 року та за договором № 102144235 від 30.10.2021 року з 29.11.2021 року, а з позовом позивач звернувся лише 05.05.2025 року, тобто з пропуском трирічного строку для звернення до суду. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просила суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку із спливом строків позовної давності. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 17.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3981599 (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «R83108» (а.с. 20-24). Наведена обставина підтверджується і довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію клієнта [PERSON] (а.с. 39). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому сторонами було погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка, загальні витрати за кредитом, штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, тощо. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Умови кредитного договору № 3981599 від 17.10.2021 та його пролонгації: сума кредиту 4000,00 грн (п. 1.2.); строк кредитування 30 днів з 17.10.2021 (п. 1.3.); дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 16.11.2021 (п. 1.4.); проценти за користування кредитом 1056,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.); комісія за надання кредиту 280 грн., яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.). У п. 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних (базових) умовах. Загальний строк пролонгації на стандартних (базових) умовах становить не більше 60 днів і проценти нараховуються за ставкою, наведеною у п. 1.6 Договору (п. 2.3.1.2.). Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок надання, продовження строку кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом і сплату комісії. За даними довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» [PERSON] на підставі договору № 3981599 надано кредит у сумі 4000,00 грн., який перераховано на платіжну картку відповідача (а.с. 39 зворот). Згідно складеної ТОВ «Мілоан» відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3981599, станом за період дії строку кредиту, тобто з 17.10.2021 року до 15.01.2022 року заборгованість за кредитним договором від 17.10.2021 не погашена і складає 17336,00 грн., з яких: прострочена заборгованість тіла кредиту4000,00 грн., заборгованість по процентах 13056,00 грн., заборгованість по комісії 280,00 грн. (а.с. 40-41). Судом також встановлено, що 30.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102144235 (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «V20336» (а.с. 27-31). Наведена обставина підтверджується і довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію клієнта [PERSON] (а.с. 42). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому сторонами було погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка, загальні витрати за кредитом, штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, тощо. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Умови кредитного договору № 102144235 від 30.10.2021 та його пролонгації: сума кредиту 4200,00 грн/ (п. 1.2.); строк кредитування 30 днів з 30.10.2021 (п. 1.3.); дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29.11.2021 (п. 1.4.); проценти за користування кредитом 2520,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.); комісія за надання кредиту 798,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.). У п. 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних (базових) умовах. Загальний строк пролонгації на стандартних (базових) умовах становить не більше 60 днів і проценти нараховуються за ставкою, наведеною у п. 1.6 Договору (п. 2.3.1.2.). Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок надання, продовження строку кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом і сплату комісії. За даними довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» [PERSON] на підставі договору № 102144235 надано кредит у сумі 4200,00 грн., який перераховано на платіжну картку відповідача (а.с. 42 зворот). Згідно складеної ТОВ «Мілоан» відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102144235, станом за період дії строку кредиту, тобто з 30.10.2021 року до 28.01.2022 року заборгованість за кредитним договором від 30.10.2021 не погашена і складає 20118,00 грн., з яких: прострочена заборгованість тіла кредиту 4200,00 грн., заборгованість по процентах 15120,00 грн., заборгованість по комісії 798,00 грн. (а.с. 43-44). 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 3981599. Крім того, 10.02.2022 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 102144235. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого та реєстру боржників до цього договору, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі право вимоги до відповідача [PERSON] за договорами № 3981599, № 102144235. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 3981599 від 17.10.2021 року та № 102144235 від 30.10.2021 року. Із долучених до матеріалів справи розрахунків слідує, що позивач заявляє до стягнення з відповідача розмір заборгованості за кредитним договором № 3981599 від 17.10.2021 року станом на 10.01.2023 року, що становить 23136,00 грн. з яких: 4000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13056,00 грн. - заборгованість по процентах, 280,00 грн. заборгованість за комісіями, нараховані відсотки зг. кр. дог. 5800,00 гривень та за кредитним договором № 102144235 від 30.10.2021 станом на 10.01.2023 року, що становить 23058,00 грн. з яких: 4200,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15120,00 грн. - заборгованість по процентах, 798,00 грн. заборгованість за комісіями, нараховані відсотки зг. кр. дог. 2940,00 гривень (а.с. 45-46). За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитами до 16.11.2021 року та 29.11.2021 року відповідно, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строків кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п. 2.3.1.2 договору. Поряд з цим, системний аналіз положень п. п. 1.1-1.4 кредитного Договору щодо порядку та строку кредитування (30 днів), п. п. 2.2-2.4 кредитного Договору щодо пролонгації (60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 17.10.2021 року та закінчився 15.01.2022 року за договором № 3981599 від 17.10.2021 року та розпочався 30.10.2021 року, закінчився 28.01.2022 року за договором № 102144235 від 30.10.2021 року, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитних договорів не передбачено можливості його подальшої пролонгації. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З урахуванням наведеного, виконаний позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів за період з 17.10.2021 року по 15.01.2022 року та з 30.10.2021 року по 28.01.2022 року, суд вважає обґрунтованим. За таким розрахунком у період з 17.10.2021 року по 16.11.2021 року проценти за користування кредитом нараховувалися щоденно на суму тіла кредиту (4000,00 грн.) за ставкою 0,88 % (30 днів - 1056 грн.), а у період з 17.11.2021 по 15.01.2022 за ставкою 5 % в день (60 днів - 12000 грн.). Загальний розмір заборгованості за процентами (ст. 1048 ЦК України) у період з 17.10.2021 по 15.01.2022 становить 13056,00 грн., комісія 280 грн., тіло кредиту 4000 грн., на загальну суму 17336,00 грн. за договором № 3981599 від 17.10.2021 року. За розрахунком у період з 30.10.2021 року по 29.11.2021 року проценти за користування кредитом нараховувалися щоденно на суму тіла кредиту (4200,00 грн.) за ставкою 2,0% (30 днів - 2520 грн.), а у період з 30.11.2021 по 28.01.2022 за ставкою 5 % в день (60 днів - 12600 грн.). Загальний розмір заборгованості за процентами (ст. 1048 ЦК України) у період з 30.10.2021 по 28.01.2022 становить 15120,00 грн., комісія 798 грн. та тіло кредиту 4200 грн., на загальну суму 20118,00 грн. за договором № 102144235 від 30.10.2021 року. Нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування (після 15.01.2022 року за договором № 3981599 від 17.10.2021 року, після 28.01.2022 року № 102144235 від 30.10.2021 року) за стандартною ставкою (5 % в день) суперечить як умовам договору, так і нормам матеріального права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що припис пункту 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Розрахунок нарахованих відсотків на день відступлення прав вимоги включає в себе також «нараховані відсотки зг.кр.дог.» (на час відступлення прав вимоги за договором № 3981599 - 10.01.2023 року) у розмірі 5800 грн., та «нараховані відсотки зг.кр.дог.» (на час відступлення прав вимоги за договором № 102144235 - 10.01.2023 року) у розмірі 2940 грн., однак позивач не обґрунтував правові підстави нарахування такої суми, а тому їх стягнення до задоволення не підлягають. Разом з тим, в ході розгляду справи стороною відповідача було заявлено про застосування строків позовної давності, просив суд з цих підстав відмовити в позові позивачу. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257\~ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Судом встановлено, що право вимоги про стягнення заборгованості у первісного кредитора та в подальшому в позивача виникло після закінчення строку кредитування за кредитними договорами, зокрема, за договором № 3981599 від 17.10.2021 року, розпочався 15.01.2022 року та закінчився 15.01.2025 року, за договором № 102144235 від 30.10.2021 року, розпочався 28.01.2022 року та закінчився 28.01.2025 року. Однак, згідно з пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (у редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022, чинній на момент подання позову у травні 2025 року), у період дії воєнного стану перебіг позовної давності зупиняється на строк його дії. Відтак, оскільки позивач звернувся до суду 30.05.2025 року, а позовні вимоги позивача були заявлені про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 17.10.2021 року та 30.10.2021 року, то суд вважає, що даний позов пред`явлений в межах строку позовної давності. Таким чином, строки позовної давності в даній справі не сплинули, що виключає можливість відмови у позові з мотивів їх пропуску. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов позивача підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 3981599 від 17.10.2021 року в розмірі 17336,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000 грн., заборгованості за відсотками 13056,00 грн., комісія 280 грн. та за кредитним договором № 102144235 від 30.10.2021 року в розмірі 20118,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4200 грн., заборгованості за відсотками 15120,00 грн., комісія 798 грн. на загальну суму 37454,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 16000 грн. підтверджується договором про надання правової допомоги № 02-09/2024-6 від 02.09.2024 року, тарифами на послуги ФОП [PERSON] , заявкою на надання юридичної допомоги № 20 від 01.04.2025 року, витягом з акту № 4 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року. Однак, враховуючи принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвоката та часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача [PERSON] підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. При цьому, суд враховує визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом документів, значення справи для сторони та публічний інтерес до справи, а також, вмотивоване заперечення сторони відповідача щодо суми заявлених позивачем витрат на правову допомогу. Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача, слід стягнути 1962,59 грн. сплаченого судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial