Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Сокирянського районного суд Чернівецької області із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позов вказував, що 23.09.2016 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №31. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що з початку вересня 2024 року з відповідачкою перестали проживати разом, вона переїхала проживати до своїх батьків в с.Олексіївка, часто їздить на заробітки по Україні і за кордон, і з того ж часу перестала брати участь у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей. Позивач неодноразова намагався зберегти сім`ю і намагався вмовити відповідачку повернутися, однак через втрату почуттів вона відмовилася, тому на даний час вони не підтримують шлюбні відносини між собою, не ведуть спільне господарство, кожен живе своїм життям. Позивач проживає разом з дітьми, самостійно їх виховує та утримує, купує продукти харчування, засоби особистої гігієни та одяг, займається їхнім навчанням, забезпечує проведення профілактичних оглядів у сімейного лікаря, займається їхнім лікуванням, створює всі умови для їх фізичного, морального та духовного розвитку. Вважає, що їхній шлюб існує формально та подальше його збереження буде суперечити їхнім інтересам. Діти зареєстровані та проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка зареєстрована та проживає зі своїм батьком у [ADDRESS] . З огляду на те, що їхні спільні діти проживають з позивачем, знаходяться на його одноособовому вихованні та утриманні, примусити матір, тобто відповідачку, брати участь у вихованні дітей не може, оскільки такий спосіб захисту чинним законодавством не передбачений, виникає необхідність у встановленні юридичного факту самостійного виховання та утримання дітей. Встановлення даного факту має для позивача важливе юридичне значення, оскільки підтвердить статус «одинокий батько» і дасть йому можливість оформити документи щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків та після закінчення воєнного стану виїхати з ними за кордон без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає разом з дитиною, користуватися гарантіями у сфері трудових відносин, реалізувати право одинокого батька на першочергове отримання житла. Чинним законодавством не конкретизовано перелік пільг, право на отримання яких надається одинокому батьку, однак він користується тими ж правами, що і одинока матір. Таким чином, враховуючи те, що встановлення факту самостійного виховання та утримання для позивача має важливе значення, оскільки від цього залежить виникнення та можливість реалізації його прав, а іншим способом підтвердити даний факт неможливо, вважає що є підстави для встановлення цього факту судом щодо залишення проживання його неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , разом із батьком [PERSON] на його повному самостійному вихованні. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також залишити проживати з ним його неповнолітніх дітей, який самостійно їх виховує і утримує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки вони не проживають разом як подружжя з вересня 2024 року. крім того підтверджує, що їхні спільні діти залишилися проживати з батьком на його повному утриманні та вихованні. Представник Служба\~у справах\~дітей Вашковецької\~сільської ради\~Дністровського району\~Чернівецької області,\~в судове\~засідання також\~не з`явився,\~однак надіслав\~на адресу\~суду заяву\~про проведення\~розгляду справи\~без присутності\~представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, з наведених у позовній заяві обставин, які згідно ч.1 ст.82\~ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 03.10.2005 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та картки платника податків, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначені як [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із копії витягу з реєстру Вашковецької територіальної громади №2025/010278155 від 28.07.2025 року зареєстроване місце проживання позивача [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] . Згідно копії паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 26.12.2018 року, орган, що видав 7321, прізвище, ім`я та по батькові відповідачки зазначені як [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із копії витягу з реєстру Сокирянської територіальної громади №2025/010189082 від 25.07.2025 року зареєстроване місце проживання відповідачки [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] . Також судом встановлено, що 23.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилися [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.08.2017 року Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №196 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.02.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №39. Копіями витягів з реєстру Вашковецькоїї територіальної громади №2025/010292611 від 28.07.2025 року та №2025/010292610 від 28.07.2025 року зареєстроване місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] : [ADDRESS] . Довідкою №779 виданою 28.07.2025 року Виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області підтверджується той факт, що [PERSON] , 1989 року народження зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з ним за даною адресою також зареєстровані та проживають: [PERSON] донька, 2017 р.н., [PERSON] син, 2019 р.н., [PERSON] батько, 1966 р.н., [PERSON] мати, 1966 р.н., [PERSON] сестра, 1998 р.н. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №219 виданої 28.07.2025 року Олексіївським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за даною адресою також зареєстрований та проживає її батько [PERSON] , 1959 р.н. З копії акту проживання сім`ї [PERSON] від 05.10.2025 року, складеного та підписаного сусідами, підтверджується фактичне проживання позивача разом зі своїми дітьми: донькою та сином за адресою: [ADDRESS] . Також зазначено, що дружина та мати дітей, [PERSON] вже рік з ними не проживає, переїхала проживати в інше село, і з того часу до дітей не приїздить. [PERSON] сам водить їх до школи, купує одяг, все необхідне для дітей, повністю їх забезпечує, лікує, готує, відвідує батьківські збори в школі. Діти живуть з батьком в хороших умовах і мають все необхідне, між ними гарні тісні взаємовідносини, багато часу проводять разом, разом виконують роботу по господарству, їздять рибалити, ходять на прогулянки. Статтею 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється відсутність взаєморозуміння між ними, втрата поваги та любові один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними фактично припинені. Позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даною вимогою, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Що стосується встановлення факту, що має юридичне значення, позивач вказує, що встановлення даного факту має для нього важливе юридичне значення, оскільки підтвердить статус «одинокий батько» і дасть можливість оформити документи щодо соціальної допомоги на дитину, які виховуються лише одним з батьків, змінити місце проживання дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом із ними, реалізувати право одинокого батька на першочергове отримання житла. Судом встановлено, що позивач та відповідачка не проживають разом однією сім`єю з початку вересня місяця 2024 року, не підтримують між собою шлюбні відносини, відповідачка проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дітей практично не бере, позивач проживає разом зі своїми дітьми, самостійно їх виховує та утримує, а також створив належні умови для її виховання та розвитку. Таким чином факт виховання дітей батьком свідчить про його повну відповідальність, а також самостійне утримання та виховання, що повністю підтверджується наданими доказами. Крім того зазначене не заперечувалось та визнано матір`ю, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання дітей та їх перебування на повному утриманні батька. Суд вважає, що відповідачкою [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дітей є мінімальною та недостатньою. З урахуванням викладеного, відповідно до ст.89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved