Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

01 жовтня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 24855 грн та судові витрати (вхідний №38788/25, а.с.2-5). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 13 листопада 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8723973 (далі Кредитний договір), за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000 грн, строк кредиту 15 днів зі сплатою процентів у розмірі: 0,01 % в день - фіксована процентна ставка; денна процентна ставка 0,75% в день; комісія за надання кредиту - 11,11%. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник забов`язується повернути кредитодавцю таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Також позивач у позові зазначає, що підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив факт ознайомлення на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Крім того, відповідач погодився, що до моменту підписання Кредитного договору він вивчив умови договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на веб-сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Відповідно до п.5 Кредитного договору, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до відповідача, то ТОВ «ФК «ЄАПБ» як позивач обгрунтовує це тим, що 27.03.2025 було укладено договір факторингу №27/03/25 (далі Договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило за плату на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, що вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 27.03.2025 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24855 грн, з яких: 7700 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1155 грн сума заборгованості за відсотками, та 16000 грн сума заборгованості за пенею. Водночас позивач у позові зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 24855 грн, з яких: 7700 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1155 грн сума заборгованості за відсотками, 16000 грн сума заборгованості за пенею, та судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 09 год 20 хв 04 листопада 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.40-41). Представник позивача Алієва Нурай в судове засідання не з`явилася, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і [PERSON] як його представника, що були отримані цими учасниками справи 03.01.2025 (а.с.44 зворот, 45 зворот). Водночас представник позивача за довіреністю Алієва Н., у пункті 4 прохальної частини позовної заяви, висловила прохання до суду здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача і, у випадку неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.5). Відповідач [PERSON] у судове засідання 04 листопада 2025 року о 09 год 20 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим 04 листопада 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 13 листопада 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит №8723973 (з комісією за надання кредиту) (далі Кредитний договір). Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник забов`язується повернути кредитодавцю таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.2.1.1 Кредитного договору). У п. 2.2.1-2.2.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту. Зокрема, сума кредиту становить 8000,00 грн; строк кредитування (строк договору) 15 днів; процентна ставка/день 0,01 % (фіксована); комісія за надання кредиту 11,11% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 888,80 грн; дата надання кредиту 13.11.2024; дата повернення кредиту (останній день) 27.11.2024; денна процентна ставка/день 0,75%; процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (його частиною) за день 5,00%; пеня/день 5.00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1511,04%; орієнтовна загальна вартість кредиту 8900 грн. Пунктом 2.5 Кредитного договору визначено, що проценти за Кредитним договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування кредитом до дати поверення, на залишок кредиту, виходячи зі строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за кредитом. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 Кредитного договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи зі строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з другого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором (п.6.1 Кредитного договору). Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здіснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку кредитування відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Також зі змісту п.11.3 Кредитного договору суд встановив, що цей договір укладений із використанням мобільного застосунку «ClickCredit онлайн кредит». Із розділу 12 Кредитного договору суд встановив, що у графі «Позичальник», після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: 447711 (а.с.6-13). Із Додатку №1 до Кредитного договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит» суд встановив, що датою видачі кредиту/датою платежу є відповідно 13.11.2024 та 27.11.2024; чиста сума кредиту становить 8900 грн; проценти за користування кредитом 11,20 грн; комісія за надання кредиту: 888,80 грн; реальна річна процентна ставка 1511,04%; загальна вартість кредиту 8900 грн. У розділі «Позичальник» означеного письмового доказу суд встановив, що після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: 447711 (а.с.13 зворот - 14). Також суд встановив, що 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) зобов`язується відступити фактору (ТОВ «ФК «ЄАПБ») права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1 Договору факторингу) (а.с.15-16). Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 27.03.2025 до Договору факторингу судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься, зокрема, у Реєстрі боржників №1 (а.с.17). 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнтом підписано та скріплено печатками сторін акт прийому-передачі Реєстру боржників №1 за договором факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року (а.с.18). Факт оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди №1 від 27.03.2024 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 судом встановлено на підставі безпосередньо дослідженої платіжної інструкції в національній валюті №683 від 31.03.2025, зі змісту якої суд встановив, що означеного дня ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти в сумі 2\~225\~048,39 грн (а.с.19). Крім того, з витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №8723973 від 13.11.2024 в сумі 24855 грн, з яких: 7700 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1155 грн сума заборгованості за відсотками, та 16000 грн сума заборгованості за пенею. Водночас із означеного засобу доказування суд встановив, що сума заборгованості за відсотками первинним позикодавцем нараховано позичальнику [PERSON] з призми прострочення виконання грошового зобов`язання в кількості 105 днів (а.с.20). Згідно розрахунку заборгованості, що підготовлений первинним кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», суд встановив, що, станом на 27.03.2025, сукупна заборгованість відповідача перед позивачем згідно Кредитного договору становить 24855 грн, з яких: 7700 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1155 грн сума заборгованості за відсотками, та 16000 грн сума заборгованості за пенею. Водночас із цього письмового доказу суд встановив наступні факти: 1) первинним кредитодавцем проценти за користування кредитом в розмірі 1155 грн були нараховані відповідачу за період з 28.11.2024 до 12.12.2024; 2) за період з 14.11.2024 до 27.11.2024 розмір відсотків, що нарахований позичальнику первинним кредитодавцем, становить 11,20 грн; 3) 27.11.2024 о 12 год 15 хв 35 сек позичальник [PERSON] сплатив первинному кредитодавцю в рахунок виконання умов Кредитного договору 1200 грн, що останнім були розподілені наступним чином: 300 грн зараховано на погашення тіла кредиту, 11,20 грн - на погашення відсотків за користування кредитом, та 888,80 грн на погашення заборгованості за комісією за надання кредиту; 4) пеня первинним кредитодавцем нарахована відповідачу за період з 13.12.2024 до 23.01.2025 включно в загальній сумі 16000 грн (а.с.21,22). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 27.12.2007 № 8462, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зареєстровано як фінансову установу та на підставі додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №183 серії ФК, що видане 28.02.2012, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії, а саме: факторинг (а.с.24, 24 зворот). Відповідно до розпорядження Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №691 від 23.03.2017 «Про видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання послуг з факторингу (а.с.26). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ч.\~1,\~3,\~4,\~7\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №675-VIII\~від 03.09.2015\~(далі\~ Закон\~№675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675). Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України,\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1082 ЦК України,\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за Кредитним договором на підставі Договору факторингу у взаємозв`язку з Додатковою угодою №1 від 27.03.2025 до Договору факторингу. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили суму кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: 447711. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошових коштів в сумі 8000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору в строки, передбачені цим правочином. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», так і його правонаступнику у спірних правовідносинах ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 7700 грн (з урахуванням сплачених 300 грн в рахунок погашення основної суми боргу; 8000 грн - 300 грн = 7700 грн) в рахунок погашення основної суми боргу підлягає задоволенню. Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 1155 грн, то суд зазначає про таке. У п. 2.2.1-2.2.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту. Зокрема, сума кредиту становить 8000,00 грн; строк кредитування (строк договору) 15 днів; процентна ставка/день 0,01 % (фіксована); комісія за надання кредиту 11,11% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 888,80 грн; дата надання кредиту 13.11.2024; дата повернення кредиту (останній день) 27.11.2024; денна процентна ставка/день 0,75%; процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (його частиною) за день 5,00%; пеня/день 5.00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1511,04%; орієнтовна загальна вартість кредиту 8900 грн. Пунктом 2.5 Кредитного договору визначено, що проценти за Кредитним договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування кредитом до дати поверення, на залишок кредиту, виходячи зі строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за кредитом. Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здіснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного раху під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку кредитування відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. З аналізу означених умов Кредитного договору суд зробив висновок, що його сторони дійшли згоди про те, що у період строку кредиту, проценти за користування сумою кредиту кредитодавцем нараховуються наступним чином: з другого дня включно і до закінчення строку кредиту в розмірі 0,01% за кожен день. У випадку вияву волі позичальника на пролонгацію Кредитного договору, сторони укладають додаткову угоду, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Статтею 627\~ЦК України\~передбачено,\~що відповідно\~до\~статті 6\~цього\~Кодексу сторони\~є вільними\~в укладенні\~договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Так, за період строку кредиту (з 13.11.2024 до 27.11.2023) розмір відсотків, які мав сплатити кредитодавцю відповідач (з урахуванням того, що відсотки нараховуються з другого дня користування сумою кредиту (п.2.5 Кредитного договору)), становить 11,20 грн (8000 грн х 0,0001 = 0,8 грн відсотки за користування сумою кредиту, починаючи з 2 до 15 дня включно, тобто за 14 днів; 0,8 грн х 14 днів = 11,20 грн (розмір відсотків за користування сумою кредиту за період з 14.11.2024 до 27.11.2024)). Отже, сукупний розмір відсотків, які мав сплатити відповідач як позичальник згідно умов підписаного ним Кредитного договору складає 11,20 грн, що відповідає тому розміру відсотків, розмір яких обумовлений між позичальником [PERSON] та кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і міститься у Додатку №1 до Кредитного договору. Що стосується нарахування відсотків за Кредитним договором за понадстрокове користування сумою кредиту, то суд зазначає про таке. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3\~ст.1049 ЦК України,\~позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статей\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.\~1048\~та ч.1 ст.\~1049 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку позики (кредиту) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України\~право позикодавця (кредитодавця) нараховувати передбачені договором проценти за договором позики (кредиту) припиняється. Права та інтереси позикодавця (кредитодавця) в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладене в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), зазначила наступне: очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку. За умовами укладеного сторонами Кредитного договору,\~ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»\~13.11.2024 надало позичальнику [PERSON] суму кредиту, а останній зобов`язувався повернути надану суму кредиту в повному обсязі\~27.11.2024 (п.2.2.4 Кредитного договору). Водночас у п. 7.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здіснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Проте позивач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду доказів щодо пролонгації Кредитного договору в порядку, передбаченому п.7.1 означеного правочину, тобто шляхом укладення додаткової угоди до Кредитного договору, що підписана позичальником [PERSON] із застосуванням одноразового ідентифікатора, після закінчення строку дії Кредитного договору, тобто після 27.11.2024. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» як правонаступник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у спірних правовідносинах, відповідно до\~ст. 1048 ЦК України,\~має право на стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування сумою кредиту в межах погодженого сторонами строку кредиту, тобто у період з 13.11.2024 до 27.11.2024. Після закінчення строку його дії як у первинного кредитодавця, так і в його правонаступника в спірних правовідносинах, відсутні правові підстави нараховувати проценти за понадстрокове користування сумою кредиту без укладення додаткової угоди. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за межами строку дії Кредитного договору, тобто після 27.11.2024, є необґрунтованими. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що розмір відсотків, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача в розмірі 1155 грн, задоволенню не підлягає, оскільки з розрахунку заборгованості, що підготовлений ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», суд встановив, що позичальник [PERSON] 27.11.2024 сплатив первинному кредитодавцю увесь розмір процентів згідно умов Кредитного договору, а саме в сумі 11,20 грн (а.с.21). Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 16000 грн, то суд зазначає про таке. Згідно п.1.22 Кредитного договору сторони обумовили, що пеня це грошові кошти, що нараховуються на залишок суми кредиту у передбачених договором випадках невиконання позичальником умов договору. Пунктом 9.3.9 Кредитного договору передбачено, що у випадку виникнення понадстрокового користування кредитом (його частиною) за договором позичальник зобов`язаний сплачувати в повному обсязі нараховані проценти за понадстрокове користування кредитом або пеню та нести відповідальність, передбачену договором. Розмір пені сторонами Кредитного договору обумовлений на рівні 5%/день (п.2.2.4 Кредитного договору). Крім того, з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, складеного первинним кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.21), суд встановив, що останнє здійснило нарахування [PERSON] як позичальнику пені на загальну суму 16000 грн за період з 13.12 2024 до 23.01.2025. Частинами 1,3\~ст.549\~ЦК України\~передбачено,\~що неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Водночас ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу\~«Прикінцеві та перехідні положення» ЦК\~України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування\~у разі прострочення позичальником\~виконання грошового зобов`язання\~за договором, відповідно до якого позичальнику було надано\~кредит (позику) банком або іншим\~кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тлумачення пункту 18\~«Прикінцеві та перехідні положення» ЦК\~України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки.\~Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких\~позичальнику було надано\~кредит\~(позику)\~банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем); 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання\~(невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2\~статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування,\~до позичальника застосовуються особливі наслідки\~ звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~України розповсюджується на кредитний договір. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого\~Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1\~ст. 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником пені в розмірі, передбаченому п.2.2.4 Кредитного договору, проте п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК\~України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з позичальника неустойки у виді пені в період воєнного стану, а тому дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 16000 грн слід відмовити. Що стосується прохання позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви від 18.09.2025 (вих.№010035553), про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої платіжної інструкції кредитового переказу коштів №134419 від 16.09.2025 (а.с.1) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали цивільної справи №711/9061/25 не містять. З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 24855 грн, проте судом позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, а саме в розмірі 7700 грн, що складає 30,98% від ціни позову (7700 грн / 24855 грн), тому з відповідача на користь позивача,

Outcome: partial