Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

В жовтні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві вказала, що з відповідачем [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] . 30 листопада 2021 року син досягнув повноліття та на даний час є студентом 5 курсу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя денної бюджетної форми навчання факультету інженерії машин, споруд та технологій, строк закінчення навчання 31.12.2026. Влаштуватися на роботу та самостійно заробляти не може, самостійного заробітку не має, тому потребує матеріальної допомоги. Позивачка [PERSON] намагається створити гідні умови життя для сина та забезпечити його всім необхідним. Її приблизні загальні витрати на навчання, проживання, одяг, проїзд та харчування, пов`язані з навчанням сина, складають 18\~000 гривень. Батько [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, тому [PERSON] просить стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16 грудня 2005 року. [PERSON] народився [INFO] в м. Чортків Тернопільської області, його батьки: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 січня 2004 року серії [NUMBER] . Згідно довідки № 59, виданої 12.09.2025 Тернопільським національним технічним університетом ім. Івана Пулюя, [PERSON] є студентом 5 курсу денної форми (держбюджет) факультету інженерії машин, споруд та технологій Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя, закінчує навчання 31.12.2026. Вартість за проживання в гуртожитку ТНТУ ім. І. Пулюя становить 8000 гривень за період з 01.09.2025 до 30.06.2026, що підтверджується Договором № 768 на проживання в гуртожитку ТНТУ імені Івана Пулюя від 28 серпня 2025 року та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4519534517.1 АТ КБ «Приватбанк» від 28.08.2025. Згідно ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). В силу ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved