Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

21 травня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідач), в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2358455 від 14 червня 2024 року, договором позики № 79915531 від 12 червня 2024 року в загальному розмірі 31 756,80 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги банк зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за вказаними договорами та з цього часу відповідач не здійснив жодного платежу. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду. 28 травня 2025 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У позові представник позивача виклав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, а саме в частині тіла кредиту. Інші нарахування не визнає, оскільки є військовослужбовцем, про що повідомляв кредиторів в телефонному режимі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 14 червня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» укладено Договір про споживчий кредит №2358455 шляхом заповнення та підписання заяви на отримання кредиту № 2358455, анкети-заяви на кредит № 2358455, ознайомлення та підписання паспорту споживчого кредиту № 2358455 та підписання цифровими підписами сторін Договору. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу на картку № [NUMBER] було надано кредит у сумі 5000,00 грн на 345 днів (до 25.05.2025) зі сплатою комісії за надання кредиту 575,00 грн, процентів за користування кредитом відповідно до графіку платежів за ставкою 511,00 % річних на фактичну заборгованість за кредитом (платіжне доручення № 36848269, відомість про щоденні нарахування). 30 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №30102024, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло прав вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит №2358455 на суму 20212,40 грн, з яких: 5000,00 грн основне зобов`язання, 9038,40 грн проценти за користування кредитом, 575,00 грн комісія за надання кредиту; 5600,00 неустойка (витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 30102024від 30 жовтня 2024 року). Крім цього, 12.06.2024 року між Товариством з обмежено відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79915531, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 4000,00 грн на 15 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, та зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики 0,01% в день. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого, з урахуванням додаткових угод до нього, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №79915531 в сумі 11543,40 грн, з яких: 4000,00 грн - основна сума боргу, 6,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 7537,40 грн сума заборгованості за пенею. 17 лютого 2025 року відповідач звернувся із заявою до позивача про списання процентів та штрафних санкція, посилаючись на те, що є військовослужбовцем. Однак позивач повідомив, що всі нарахування здійснювали попередні кредитори та запропонував у мови лояльності. Відповідно до статей 205, 207 ЦК України, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Вказані вище договори позики укладено в електронній формі, підписано електронним підписом, що відповідає умовам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить про належне укладення вказаних договорів шляхом проставляння електронного підпису сторін. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією (ч.1 ст.546 ЦК України). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем, відповідач отримав кредитні кошти, проте не повернув їх, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості. Відповідно до наданих розрахунків, заборгованість складає: 1) за договором Договір про споживчий кредит №2358455 від 14.06.2024 в сумі 20213,40 грн, з яких: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~9038,40 грн - сума заборгованості за процентами; 575,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 5600,00 грн заборгованість за неустойкою. 2) за договором позики №79915531 від 12 червня 2024 року в сумі 11543,40 грн, з яких: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~6,00 грн - сума заборгованості за відсотками; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~7537,40 грн заборгованість за пенею. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам договорів, однак не враховує наявність у відповідача пільг, визначених Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Як вбачається з довідки № 1149/82/5924 від 29 жовтня 2025 року, виданої командиром військової частини [NUMBER] від 25.02.2025, [PERSON] з 12.08.2023 по теперішній час перебуває на військовій службі під час мобілізації, на особливий період у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. На підставі Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року та триває по теперішній час. Отже з 24.02.2022 до сьогодні в Україні діє особливий період. На підставі викладеного, cуд дійшов висновку про можливість застосування до даних правовідносин пільг, передбачених статтею 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як відповідачем надано достатні докази того, що в період нарахування заборгованості за користування кредитом він був призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Позивачем не наведено жодних заперечень стосовно викладеного та не спростовано наявність пільг у відповідача за вказаною нормою закону. Отже, з огляду на встановлені обставини, позикодавець не повинен був нараховувати відповідачу відсотки за користування позикою та неустойку, оскільки на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно до ст. 512 ЦК України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо. Таким чином, оскільки первісні кредитори не повинні були нараховувати відповідачу відсотки за користування позикою та неустойку (штраф, пеня), ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло прав первісного кредитора за вимоги про стягнення процентів за користування позикою та неустойки, а отже не має права пред`являти ці вимоги. В іншій частині, з досліджених та перелічених вище доказів вбачається, що в матеріалах справи містяться докази відступлення прав вимог за вказаними договорами. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальній сумі 9575,00 грн., з яких: 1)за договором Договір про споживчий кредит №2358455 від 14.06.2024 в сумі 5575,00 грн, з яких: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~575,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 2) за договором позики №79915531 від 12 червня 2024 року в сумі 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу. Отже позов належить задовольнити в розмірі цієї заборгованості. В задоволенні вимог про стягнення процентів за користування позикою та неустойки, пені за вказаними договорами суд відмовляє через наявність у відповідача пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог (30%), а саме в розмірі 908,40 грн.

Outcome: partial