Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач аргументує тим, що 07.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено Договір №№555155539456. Відповідно до укладеного договору сума позики становить 1000,00 гривень. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 27.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75167388. Відповідно до укладеного договору сума кредиту становить 10000,00 гривень. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцент) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Заокну України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Зазначені умови є публічною пропозицією в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитними договорами виконало повністю, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу №18/12-2023, за умовами якого ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №555155539456 від 07.09.2021. 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу №27/01/2022, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №75167388 від 27.08.2021. Однак після відступлення прав грошової вимоги, [PERSON] погашення існуючої заборгованості не здійснює, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором №555155539456 від 07.09.2021 року, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 2561,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1561,80 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором №75167388 від 27.08.2021 становить 34063,01 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23880,00 грн; інфляційні збитки 160,00 грн; нараховані 3% річних 23,01 грн, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 06.05.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в судове засідання не з`явився, однак через підсистему «Електронний суд» 28.10.2025 року з клопотанням звернулася директор Товариства Ярослава Сердійчук про розгляд справи без участі представника Товариства, у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. Однак 04.06.2025, 08.07.2025 та 27.10.2025 звернувся до суду із письмовими заявами про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з вирішенням питання мирним шляхом. За змістом ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Обґрунтовуючи підстави для відкладення розгляду справи відповідач [PERSON] у поданих ним письмових заяває просить про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з вирішенням питання мирним шляхом. Однак, на переконання суду, такі причини не є підставою для відкладення уже втретє розгляду справи. За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено Договір №№555155539456. Відповідно до укладеного договору сума позики становить 1000,00 гривень. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 27.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75167388. Відповідно до укладеного договору сума кредиту становить 10000,00 гривень. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцент) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Зазначені умови є публічною пропозицією в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитними договорами виконали повністю, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу №18/12-2023, за умовами якого ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №555155539456 від 07.09.2021. 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу №27/01/2022, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №75167388 від 27.08.2021. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 18/12-2023 від 18.12.2023 загальна сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] становить 2561,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1561,80 грн. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 загальна сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] становить 34063,01 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23880,00 грн; інфляційні збитки 160,00 грн; нараховані 3% річних 23,01 грн. Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частиною третьо юстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищезазначене, враховуючи, що відповідач має заборгованість за кредитними договорами №555155539456 від 07.09.2021 у розмірі 2561,80 грн, №75167388 від 27.08.2021 в розмірі 34063,01 грн, однак добровільно борг не сплачує, тому з метою захисту прав позивача, з [PERSON] необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову\~-\~на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги №311 від 01.03.2025 року , витяг з Акту про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року. Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. З огляду на зазначені норми права, встановлені обставини справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру. Крім цього на підставі ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved