Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

21.02.2025 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення гонорару за договором про надання правових послуг, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму гонорару в розмірі 117600,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 24.01.2023 року між сторонами у справі був укладений договір - Угода №1 про надання позивачці правової допомоги на захист її інтересів, зокрема, по кримінальному провадженню в Роздільнянському районному суді Одеської області. Згідно преамбули Угоди позивачка є «Клієнтом», а відповідач є «Компанією». За вказаною угодою позивачка перерахувала компанії за надані послуги 5000,00 грн., а також позивачка передала відповідачу 2800 дол. США (еквівалент 117600,00 грн.). Факт передачі коштів підтверджується Угодою №1 від 24.01.2023 року та 5-ю квитанціями про переказ коштів. Відповідач всупереч умовам угоди не виконав роботу в повному обсязі, що обумовлює право позивачки вимагати повернення невідпрацьованого гонорару. Умовами Угоди визначено надання позивачці правової допомоги для захисту її інтересів в Роздільнянському районному суді Одеської області, однак жодних дій спрямованих на досягнення результатів щодо захисту позивачки відповідачем, як адвокатом, здійснено не було. За Угодою відповідач зобов`язався відвести суддів, які розглядають справу позивачки, проте цього не відбулось. Також відповідач зобов`язався перевести справу з Роздільнянського районного суду Одеської області до Київського районного суду м. Одеси за місцезнаходженням позивачки, проте і цього відповідачем не було виконано. Відповідач нічого не зробив за укладеної Угодою на захист прав позивачки у кримінальному провадженні. Гонорар фактично сплачений ні за що, а тому підлягає поверненню позивачу. Дії щодо відводу всіх суддів Роздільнянського районного суду Одеської області та по передачі кримінальної справи до Київського районного суду м. Одеси вчинили інші особи. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.01.2025 року задоволене подання голови Роздільнянського районного суду Одеської області про направлення матеріалів к/п №12017160390000639 від 23.05.2017 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України для розгляду до Київського районного суду м. Одеси. Кримінальна справа була передана на розгляд Київського районного суду м. Одеси завдяки діям інших осіб, а не адвоката Люлько О.В. Наведене свідчить про повне невиконання адвокатом умов Угоди, що є підставою для повернення позивачці суми сплаченого гонорару. Доказів зворотного немає. У зв`язку з невиконанням умов Угоди позивачка була вимушена звернутись за допомогою до інших осіб, які і надали необхідну допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2025 року справу передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2025 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 30.06.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що кримінальне провадження було порушене Роздільнянським районним відділом поліції. Оскільки місце скоєння злочину, а саме вчинення шахрайських дій [PERSON] відносно пристарілих осіб, здійснювалось на території Лиманської територіальної громади Роздільнянського району, під час розгляду кримінального провадження в Роздільнянському районному суді Одеської області, в жовтні 2023 року іншим адвокатом було подано заяву до Апеляційного суду Одеської області про зміну підсудності, однак апеляційний суд у задоволенні такої заяви відмовив. Тільки у 2025 році клопотання [PERSON] було задоволене, кримінальне провадження передане на розгляд Київського районного суду м. Одеси. Викладені у позові обставини є неправдивими і не відповідають дійсності, не підтверджуються жодними доказами, тим більше на суму 117600,00 грн. Між адвокатом Люлько О.В. та позивачкою був укладений договір про надання правової допомоги з підготовки процесуальних документів до касаційного суду у зв`язку зі скасуванням виправдувального вироку відносно [PERSON] , який був виконаний і термін дії його скінчився у 2023 році. Нажаль касаційну скаргу було відхилено, але адвокат Люлько О.В. продовжував допомагати позивачці в наданні правової допомоги безкоштовно, отримуючи лише кошти на проїзд з м. Києва до м. Одеси та на перебування в готелі. Адвокат неодноразово, більше 6 разів приїздив до м. Одеси та Лиманської селищної ради, на території якої у позивачки виникли проблеми з орендованим нею приміщенням під аптечний бізнес. За поданими адвокатом документами було порушено два кримінальних провадження по факту самоуправства та нанесення легких тілесних ушкоджень, проведено багато зустрічей для захисту інтересів позивачки. З листопада 2024 року на адвоката Люлько О.В. з боку позивачки та пов`язаних з нею осіб почав застосовуватись психологічний тиск, погрози вбивством та розправою над близькими родичами адвоката, переслідування з погрозами повернути кошти інакше буде вбивство, вимагання коштів та майна за нібито отримані адвокатом від позивачки кошти у грудні 2024 року. В січні на електронну адресу адвоката почали надходити листи попередження про повернення коштів, яких він не отримував. 28.01.2025 року відповідач прибув до м. Одеси для участі в судовому засіданні по іншому кримінальному провадженню, а після обіду йому стала дзвонити позивачка та наполягати на зустрічі. Відповідач погодився на зустріч, на якій позивачка та інші особи з погрозами застосування фізичної сили почали вимагати віддати кошти в сумі 3000 дол. США, інакше його вб`ють. Відповідач розуміючи реальну загрозу вбивства віддав позивачці 40000,00 грн., які в нього були з собою. Позивачка написала розписку про отримання коштів, які вона давала під час дії договору про надання правової допомоги у 2023 році на квитки, проживання в готелі та інші витрати, при цьому вона погрожувала застосувати насилля, якщо відповідач не віддасть ще 2000 дол. США. Адвокат приїздив до Роздільнянського районного суду лише для ознайомлення зі справою для написання касаційної скарги, про що зазначено в угоді та усних домовленостях. Термін дії угоди закінчився і не проланговувався з підстав зникнення позивачки з інформаційного простору для затягування розгляду справи із подальшим звільненням від кримінальної відповідальності за спливом часу, про що суди були повідомлені. Після цього позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення моральної шкоди, що було зловживанням процесуальними правами у вигляді перекручування фактів, купленим посвідченням інваліда, прикриваючись безліччю хвороб, які в неї існували ще до укладення договору про надання правової допомоги. У цьому позові суд відмовив. Суд може зобов`язати адвоката повернути сплачений гонорар або його частину, якщо буде встановлено, що він не надав належну правову допомогу або його дії призвели до збитків для клієнта, але за умови якщо клієнт зможе довести порушення договору з боку адвоката та наявність збитків. 21.07.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, у яких останній вказує, що 117600,00 грн., які позивачка просить стягнути, не вказані в договорі, таких коштів вона ніколи не надавала і не перераховувала на рахунок вказаний у договорі чи на особисту картку відповідача. Згідно угоди гонорар становить 5000,00 грн. і відповідач не приймав на себе обов`язків по відводу суддів та передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, адже очевидно такі доручення виходять за межі професійних прав та обов`язків адвоката. Всі долучені до позову докази датовані періодом 25.04.2024-06.01.2025, що стосується подій віддалених від часу укладення угоди - 24.01.2023 року. Відповідач стверджує, що окрім коштів 25.01.2023 року - 3517,59 грн., 01.03.2023 року - 2010,00 грн., 17.06.2023 року - 4020,00 грн., 29.12.2022 року - 19910,00 грн., які позивачка сплачувала на покриття розходів з проживання, харчування, проїзд автомобілем, він у позивачки не брав та позивачка коштів в доларах не надавала. Допомагаючи позивачці з різних питань, відповідач ніколи ніяких доларів у неї не брав. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 24.01.2023 року між АО «Адвокатська компанія «Екселлентіа», далі компанія, в особі президента Люлько О.В., який діє на підставі статуту, з однієї сторони, і клієнтом [PERSON] , з другої сторони, було укладено угоду №1 про наступне: - Предмет угоди: Відповідно до даної угоди, компанія бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги для захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта [PERSON] , яка доручає АО «АК «Екселлентіа» надати їй правову допомогу для захисту інтересів по кримінальному провадженню в Роздільнянському районному суді та Вищому спеціалізованому суді України; - Обов`язки компанії: Компанія користується статусом захисника в кримінальному процесі і дотримуючись принципів законності, конфіденційності клієнта про хід виконання доручення, дотримуватись адвокатської таємниці та вимог діючого законодавства. Використовуючи всі надані права та засоби захисту з метою з`ясування обставин, що виправдовують клієнта, оскільки він виступає потерпілим, компанія зобов`язана надати йому відповідну правову допомогу; - Обов`язки клієнта: Клієнт зобов`язаний надати всю необхідну для захисту відому йому інформацію по справі, представляти всі необхідні документи, речі та інші матеріали, які є в його розпорядженні, здійснити оплату правової допомоги компанії згідно з угодою. Клієнт погоджується з тим, що позиція захисника в справі визначається залежно від обставин справи, з урахуванням думки клієнта та відповідно до вимог норм права і правил адвокатської етики. Клієнт не вправі вимагати від компанії способів і методів захисту, які заборонені законом, та не відповідають вимогам адвокатської етики, можуть завдати шкоди інтересам клієнта; - Виплата гонорару: Клієнт [PERSON] за надання їй правової допомоги зобов`язається перерахувати на розрахунковий рахунок компанії (р/р [NUMBER] в Печерській філії КБ «Приватбанк» м. Києва, МФО 300711) 5000,00 грн. в строк з моменту укладення угоди, але не пізніше дати проголошення вироку суду по справі. Клієнт зобов`язаний вчиняти розрахунки за проїзд з м. Києва до м. Одеси та з м. Одеси в м. Київ згідно пред`явлених квитків, крім того оплачувати проживання в готелі та за проїзд в громадському транспорті; - Дія угоди: У випадку дострокового розірвання цієї угоди гонорарні відносини між сторонами вирішуються за домовленістю (а.с. 41). Із матеріалів справи убачається, що 25.01.2023 року позивачка сплатила відповідачу 3517,59 грн.; 01.03.2023 року позивачка сплатила відповідачу 2010,05 грн.; 17.06.2023 року позивачка сплатила відповідачу 4020,10 грн.; 29.12.2022 року позивачка сплатила відповідачу 7944,08 грн.; 29.12.2022 року позивачка сплатила відповідачу 19910,00 грн. Всього - 37391,82 грн. (а.с. 80). Отже, матеріалами справи підтверджується перерахування позивачкою на користь відповідача 37391,82 грн. Будь-яких інших належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів про сплату позивачкою на користь відповідача коштів у іншій сумі матеріали справи не містять. У матеріалах справи наявна розписка, згідно якої: «Я, [PERSON] , даю адвокату Люлько Олександру Васильовичу розписку в тім, що я отримала від нього кошти в сумі 40000,00 грн., які раніше давала йому для потреб користування, перераховуючи на його карту Приватбанк. Претензій матеріального характеру, з приводу грошових зобов`язань до [PERSON] не маю» (а.с. 39). Розписка датована «28.12.2025 р.», що очевидно є помилковим зазначенням дати, адже такої дати ще не настало. За наявними в матеріалах справи доказами, зокрема адвокатом Люлько О.В., було подано в інтересах [PERSON] заяву про вчинення злочину до Київської міської прокуратури, також зазначеним адвокатом було підготовлено касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року, якою скасовано виправдувальний вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.08.2019 року відносно [PERSON] . Також убачається, що адвокат в інтересах [PERSON] звертався до Роздільнянського районного суду Одеської області зі скаргою від 05.06.2023 року на бездіяльність Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області (а.с. 48-61, 69-70, 75-76). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України). У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ст. 653 ЦК України). Відповідно до положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: 1) адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; 2) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; 4) договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; 6) інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; 9) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Стаття 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору (ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно ст. 1 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року (зі змінами) (надалі - Правила), норми Правил не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його. Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення (ст. 11 Правил). Згідно ст. 12-1 Правил, адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки. Адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір (ст. 14 Правил). Клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, має право розірвати договір з адвокатом в односторонньому порядку на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, зобов`язаний сплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар за всю роботу, що була виконана (надані послуги) чи підготовлена до виконання, а також компенсувати усі витрати за цим договором. Розірвання договору про надання правової допомоги з ініціативи клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, не є показником незадовільної роботи адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) (ст. 31 Правил). Оцінивши всі наявні у справі докази та встановивши відповідні їм обставини, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Зі змісту Угоди №1 від 24.10.2023 року вбачається, що її предметом було надання правової допомоги позивачці у кримінальному провадженні в Роздільнянському районному суді Одеської області та в суді касаційної інстанції. Гонорар за проведену роботу визначений в сумі 5000,00 грн., а також умовами угоди передбачено оплату замовником послуг витрат на проїзд з м. Києва до м. Одесі і в зворотному напрямку, та оплату витрат на проживання адвоката в готелі та проїзд громадським транспортом. Вказані умови договору відповідають принципам цивільного законодавства, визначеним п. 6 ст. 3 ЦК України щодо справедливості та розумності. Розмір гонорару не завищений, а умови щодо покриття замовником послуг витрат на проїзд і проживання в даному випадку є обґрунтованими, адже обумовлені необхідністю адвоката, який має робоче місце в м. Києві, виїжджати до м. Одеси для виконання своїх повноважень спрямованих на виконання умов угоди. Убачається, що адвокат підготував та подав до касаційного суду касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції про скасування виправдувального вироку стосовно [PERSON] , що очевидно передбачало ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в суді першої інстанції Одеської області, звертався до Роздільнянського районного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність органів досудового розслідування, а також надавав позивачці іншу правову допомогу. Наведене вказує, що адвокат виконував умови угоди в межах визначеного розміру гонорару. Не досягнення вчиненими адвокатом діями бажаного для позивачки результату, не може бути підставою для повернення виплаченого гонорару, а тим більше накладних витрат з оплати проїзду та проживання. Суд звертає увагу, що за укладеною угодою про надання правової допомоги, адвокат не брав на себе обов`язків відвести всіх суддів Роздільнянського районного суду Одеської області та передати кримінальне провадження на розгляд Київського районного суду м. Одеси, на що посилається позивачка у своєму позові. Крім того, суд приймає до уваги, що згідно наявної в матеріалах справи розписки, відповідач повернув позивачці 40000,00 грн., що є навіть більшим розміром коштів, ніж той розмір сплат, який підтверджений банківськими квитанціями у цій справі (37391,82 грн.). Сплати будь-яких інших коштів адвокату стороною позивача не доведено. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для повного або часткового задоволення позову, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed