Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

30\~вересня 2025\~року представник\~позивача ТОВ\~«ІННОВА ФІНАНС» - Андрущенко Михайло Валерійович, через електронний кабінет в системі «Електронний суд», подав до Рокитнівського районного суду Рівненської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 36635,27 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп.; позовну заяву просить розглядати без участі представника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», проти заочного розгляду справи не заперечує. Як підставу позовних вимог позивач вказує на те, що 15.11.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (далі по тексту - «Позивач», або «Кредитодавець») і фізичною особою [PERSON] (далі по тексту - «Відповідач», або «Позичальник», або «Боржник»), було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 6047501124 (далі по тексту - «Договір позики»). Відповідно до п. 2.2. Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 6 500,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної Відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору, його додатків. Вказує, що перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім». Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 6 500,00 гривень, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім», з яким у ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір №160523/1 від 16 травня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» доручає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснювати перекази коштів з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 34?212 грн. 87 коп.: -6009 грн. 75 коп. заборгованість за тілом кредиту; -15203 грн. 12 коп. заборгованість за процентами; -13000 грн. 00 коп. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору проценти нараховувалися по 09.09.2025 року включно. Ухвалою судді від 01.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Задоволено клопотання про витребування доказів в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», зокрема первинних банківських документів, що підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок. 05.11.2025 надійшов лист АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» про те, що 15.11.2024 на карту [PERSON] відбулося зарахування 6500 грн. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Згідно поштового повідомлення відповідач - адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані в установленому законом порядку. Відповідач відзиву на позов в порядку передбаченому ст.178 ЦПК України, не подав та своїм правом на подання заперечень проти позову - не скористався. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у тексті прохальної частини позову просить розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін; розгляд справи здійснювати без участі позивача; не проти ухвалення заочного рішення суд. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) - не застосовувалися. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) містить відомості про контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту. Відповідач з такою ознайомився про що свідчить використання ним одноразового ідентифікатора. Підписання Паспорту споживчого кредиту ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (дата та час: 15.11.2024) 15.11.2024 позивачем сформовано оферту в розумінні статті 641, 642 Цивільного кодексу України укладання Договору надання грошових коштів у позику № 6047501124 на визначених умовах Додатком № 1 до якої є Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, з якими відповідач ознайомився 15.11.2024, про що свідчить використання одноразового ідентифікатора. Судом встановлено, що 15.11.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] , як позичальником укладений Договір надання грошових коштів у позику № 6047501124 (далі по тексту Кредитний договір) який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), п. 2.3 якого передбачено, що сума кредиту становить 6500 гривень. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п.2.4. Тип кредиту кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п.2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 23.07.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов: «Якщо Позичальник 30.11.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Додатком №1 до Договору є Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу нараховано проценти за кредитом з 16.11.2024 по 09.09.2025 у загальному розмірі 15203,12 грн. Відповідно до листа ТОВ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 11.09.2025 виx. №7/15260 повідомляє наступні відомості щодо переказу коштів: № транзакції 1511076512; сума 6500 грн; валюта UAH; дата прийняття 15.11.2024 22:44; номер картки [NUMBER] ; [PERSON] ; статус Успіх.(а.с.19) Судом встановлено, що змістом спірних правовідносин є вимога позивача про повернення суми споживчого кредиту, нарахованих відсотків та відшкодування понесених судових витрат. Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При розгляді заявлених вимог, суд виходить з наступних положень національного законодавства, що врегульовують форму укладеного між сторонами спору договору. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За приписами ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальні умови виконання зобов`язання визначені ст.526 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.1, 2 ст.639 ЦК України). Разом з тим, форма правочину визначена ст.205 ЦК України, частиною 1 якої передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронна комерція це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Правила вчинення підпису у сфері електронної комерції визначено ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Нормативне правове врегулювання кредитних правовідносин визначено Главою 71 ЦК України «ПОЗИКА. КРЕДИТ. БАНКІВСЬКИЙ ВКЛАД». За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3 ст.1056-1 ЦК України). Згідно з ч.7 ст.1056-1 ЦК України, особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначенні Законом України «Про споживче кредитування». Так п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено поняття договору про споживчий кредит, згідно кого це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Разом з тим, споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»). Частиною 1 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до ч.4. ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Згідно до ч. 5 вказаної статті, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Таким чином, з огляду на дотримання сторонами спору вимог ЦК України, Закону України\~«Про електронну\~комерцію» при вчиненні електронних правочинів суд дійшов висновку, що між первісним кредитором та відповідачем укладений Договір надання грошових коштів у позику у формі електронного договору. Позивач власні зобов`язання щодо надання кредиту виконав належним чином. Відповідач у визначений строк, кредит не повернув. Суд констатує, що матеріали не містять доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення позивачеві суми кредиту та нарахованих відсотків у повному обсязі протягом строку кредитування. Отже, в силу умов Договору надання грошових коштів у позику, положень ст. 1054 ЦК України, п. 1-1 ч. 1 ст. 1. Закону України «Про споживче кредитування» відповідач зобов`язаний повернути суму отриманого кредиту. Тому, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про повернення суми кредиту у розмірі 6009,75 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу нараховано проценти за кредитом у загальному розмірі 15203,12 грн. Відповідач контррозрахунку заборгованості до суду не надав. Суд, дослідивши розрахунок заборгованості наданий позивачем, провівши його перевірку шляхом власник розрахунків, дійшов висновку, про його не відповідність положенням національного законодавства, згідно викладених вище доводів. Суд вважає вірним нарахування відповідачеві відсотків за користування кредитом, тобто в межах строку кредитування Договору надання грошових коштів у позику. Відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжена відповідними Указами Президента України, та який діє станом на час розгляду адміністративної справи у суді. Враховуючи, що Договір надання грошових коштів у позику №6047501124 укладений 15.11.2024, то правові підстави до нарахування пені у розмірі 13000,00 грн. відсутні. Таким чином, в задоволені вимог позивача про стягнення пені слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на сплату позивачем судового збору у розмірі 2 422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача у розмірі 1501,95 грн., пропорційно до розміру задоволених судом вимог. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: partial