Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

у березні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до ПАТ «Європейський страховий альянс» в якому, зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» на свою користь страхове відшкодування в розмірі 43 855,84 грн і сплачений судовий збір у сумі 1 211,20 грн, а також 19 880,00 грн витрат на правничу допомогу. На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.12.2023 року близько 07 год 20 хв [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , на вул. Вишняківській в м. Києві, допустив зіткнення з належним їй транспортним засобом Opel, д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження цього автомобіля. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2023 року в справі № 753/22792/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зауважує, що на момент цієї дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ПАТ «Європейський страховий альянс» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 218108826. [PERSON] зазначає, що 05.12.2024 року подала відповідачу письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, однак 09.02.2024 року змушена була звернутися до ФОП [PERSON] для визначення суми завданої шкоди та відповідно до звіту № 37/10.02.24 від 13.02.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Opel, д.н.з. [NUMBER] , страхова виплата становить 88 041,84 грн (117 385,28 грн (вартість матеріального збитку) - 29 343,44 грн (утилізаційна вартість транспортного засобу), при цьому ФОП [PERSON] направляв відповідачу запрошення на огляд вказаного транспортного засобу. Також позивач вказує, що 19.02.2024 року нею направлено ПАТ «Європейський страховий альянс» заяву про виплату страхового відшкодування, звіт № 37/10.02.24 від 13.02.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку з квитанцією про сплату за експертні послуги, а 24.02.2024 року з метою врегулювання спору направлено претензію відповідачу про погашення заборгованості, однак завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкода в повному розмірі відповідачем не відшкодована. В зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 21.03.2024 року відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 56-57). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 31.05.2024 року до суду від представника ПАТ «Європейський страховий альянс» надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі та здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування за шкоду, завдану майну в розмірі 48 186,00 грн, як різницю між ринковою вартістю належного позивачу автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди, визначеними на підставі звітів № 825_23_ESА про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, адже транспортний засіб Opel, д.н.з. [NUMBER] , вважається фізично знищеним (а.с. 71-76). Ухвалою суду від 11.06.2025 року прийнято до провадження в указаній справі заяву про зменшення розміру позовних вимог та призначено продовження судового розгляду справи на 03.11.2025 року (а.с. 148). В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Відповідач та його представник про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачу належить автомобіль Opel, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 43-43 зворот). 05.12.2023 року о 07 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення, в тому числі з транспортним засобом Opel, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1, 2.3б ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2023 року в справі № 753/22792/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7). На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «Європейський страховий альянс» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 218108826 (страхова сума 160 000,00 грн) (а.с. 9, 77) Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, тут і далі - чинного на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Статтею 30 цього ж Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Сторонами визнається та не заперечується, що позивачу ПАТ «Європейський страховий альянс» виплачене страхове відшкодування в розмірі 48 186,00 грн (платіжна інструкція № 9018 від 20.05.2024 року) (а.с. 120). Вказана сума страхового відшкодування відповідачем визначена на підставі виконаних на його замовлення ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» звіту № 825_23_ESA про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 25.12.2023 року, де ринкова вартість транспортного засобу «Opel», д.н.з. [NUMBER] , станом на дату дорожньо-транспортної пригоди становить 110 186,00 грн, а вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - 306 469,42 грн, і вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 159 399,67 грн, а також звіту № 825_23_ESA про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 13.01.2024 року, яким визначено, що вартість утилізації автомобіля Opel, д.н.з. [NUMBER] , становить 62 000,00 грн (а.с. 86-92, 102-108), та розрахована як різниця між ринковою вартістю автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди (48 186,00 грн=110 186,00 грн - 62 000,00 грн). Вказані звіти виконано, в тому числі на підставі протоколу технічного огляду транспортного засобу «Opel», д.н.з. [NUMBER] , від 12.12.2023 року, складеного, зокрема й за участі позивача, в якому відсутні будь-які застереження та зауваження останньої (а.с. 93-93 зворот, 109-109 зворот). Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування, а отже, відповідач виконав домовленість щодо визначення розміру і способу виплати страхового відшкодування, передбаченому ст. 30, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV. Отже, позивач скористалася своїм правом звернення безпосередньо до страховика винної особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та отримала страхове відшкодування, тому ПАТ «Європейський страховий альянс» забезпечило реалізацію права власника пошкодженого автомобіля на отримання страхового відшкодування. Разом із цим, позивачем самостійно здійснено замовлення оцінки вартості матеріального збитку, завданої їй як власнику автомобіля Opel, д.н.з. [NUMBER] , та вартості цього транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, відповідно до звіту № 37/10.02.24 від 13.02.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, виконаного 13.02.2024 року ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , ринкова вартість транспортного засобу Opel, д.н.з. [NUMBER] , до пошкодження становить 117 385,28 грн, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 408 301,36 грн, а його утилізаційна вартість складає 29 343,44 грн. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Висновок про правильне застосування вищевказаних норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV викладено в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі № 301/1075/15-ц. Зокрема, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що страхова компанія у передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Позивач не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. На підставі зазначеного, суд поклав в основу рішення звіт про вартість матеріального збитку, замовником якого була страхова компанія. Отже, з огляду на положення ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, правові висновки Верховного Суду, в позивача не було правових підстав для самостійного залучення оцінювача ФОП [PERSON] з метою визначення ринкової вартості до та після дорожньо-транспортної пригоди належного їй транспортного засобу Opel, д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи викладене, звіт № 37/10.02.24 від 13.02.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, не може бути прийняті судом до уваги. Позивач не скористалася своїм правом та не заявила під час розгляду справи в суді клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, а отже не довела, що розмір страхового відшкодування, визначений та виплачений страховою компанією неправильно, в зв`язку з чим страховик винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний здійснити доплату їй страхового відшкодування в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, стороною позивача не доведено, що у ПАТ «Європейський страховий альянс» виникло зобов`язання по виплаті страхового відшкодування у більшому розмірі, ніж уже виплачена ним сума - 48 186,00 грн. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їх зв`язок в сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови в позові - на позивача На підставі викладеного,

Outcome: dismissed