Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05\~грудня 2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»\~та [PERSON] за допомогою офіційного сайту www.moneyveo.ua було укладено кредитний договір № 972980271, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на суму 13900 грн. 00 коп., яка була перерахована на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач зазначив у заяві про укладенні договору. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор MNV4N38M для підписання договору № 972980271від 05 грудня 2021 року та підтвердження ознайомлення з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно вказаного кредитного договору нарахування процентів здійснюється в розмірі 251,85% річних, що становить 0,69% в день від суми кредиту за час користування ним, а нарахування процентів за ставкою 474,50% річних, що становить 1,30% в день від суми кредиту за час користування ним, за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів. 28\~листопада 2018\~року між\~ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» та\~ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» було\~укладено договір\~факторингу №\~28/1118-01у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги до Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС». У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. 05 серпня 2020 року між ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»\~та ТОВ\~«ФК «ОНЛАЙН\~ФІНАНС» було\~укладено договір\~факторингу №\~05/0820-01у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». 08 липня 2025 року між ТОВ\~«ФК «ОНЛАЙН\~ФІНАНС» та\~позивачем було\~укладено договір\~факторингу №\~08/07/25-Еу відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило право вимоги до позивача. Відповідно до реєстру боржників від 08 липня 2025 року право вимоги за договором та боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 27168 грн. 94 коп. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання, не здійснював погашення заборгованості. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором № 972980271 від 05\~грудня 2021 року в розмірі 27168 грн. 94 коп., з яких 13900 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13268 грн. 94 коп. сума заборгованості за відсотками, не виконав позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. 138). Відповідача в судовому засіданні позов не визнав заперечував проти стягнення з нього вказаної суми заборгованості за кредитним договором, оскільки вважав її за великою, обставини укладення договору та отримання коштів не заперечував. Суд заслухавши відповідача, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 05 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір № 972980271, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 13900 грн. 00 коп., строком на 112 днів, зі сплатою дисконтної процентної ставки 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день суми кредиту за час користування ним, а в разі прострочення повернення платежу зі сплатою базової процентної ставки 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день суми кредиту за час користування ним за користування кредитом (а. с. 11 зворот-15), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги за кредитним договором № 972980271 (а. с. 36-39). Згідно додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додаткової угоди № 29 від 31 грудня 202 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додаткової угоди № 27 від 31 грудня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додаткової угоди № 31 від 31 грудня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додаткової угоди № 32 від 31 грудня 2023 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії договору факторингу продовжувався (а. с. 41 зворот -45, 47, 48). 05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №05/0820-01, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором №\~951358822 (а. с. 53-55). Відповідно до додаткової угоди № 2 від 03 серпня 2021 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, додаткової угоди № 3 від 30 грудня 2022 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, строк дії договору факторингу продовжувався (а. с. 57 зворот, 58). 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, за яким ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором № 972980271 (62-65). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08\~липня 2025 року, переданих фактору клієнтом за договором вбачається, що за кредитним договором розмір заборгованості складає 27168 грн. 94 коп., з яких 13900 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13268 грн. 94 коп. сума заборгованості за відсотками, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ\~«ФК «ЕЙС» (а. с. 67, 68). З платіжного доручення № 5bb71982-5fle-43d2-9300-3a6813b3c85e від 05 грудня 2021 року вбачається, що відповідачу було перераховано грошові кошти в розмірі 13900 грн. 00 коп. згідно договору № 972980271 від 05 грудня 2021 року на платіжну картку №\~ [NUMBER] (а. с. 27). Вказані обставини підтверджуються довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» № 972980271/23052025/Эвід 23 травня 2025 року (а. с. 29). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором № 972980271 від 05 грудня 2021 року складає 27168 грн. 94 коп., з яких 13900 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 13268 грн. 94 коп. сума заборгованості по несплаченим відсоткам\~за користування\~кредитом (а. с. 72-74). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором № 972980271 від 05 грудня 2021 року заборгованості у загальній сумі 27168 грн. 94 коп., є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 9, 96). Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зауважує таке. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається із позовної заяви, позивач вказує, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп. На підтвердження понесених витрат позивач надав суду договір про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11 серпня 2025 року, укладений між позивачем та адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», протокол погодження послуг до договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11 серпня 2025 року, додаткову угоду № 25770500306 від 11 серпня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11 серпня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 22 серпня 2025 року (а. с. 76-79). Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи ціну позову, складність справи, яка є малозначною і незначної складності, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561,1082\~ЦК України;\~

Outcome: approved