Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

До суду надійшов позов ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 07.06.2021 між [PERSON] та ТОВ "МАНІФОЮ", яка становить 30636 гривень, а також судові витрати в сумі 3028 грн та витрати на правову допомогу в сумі 9000 грн. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 07.06.2021 договору позики № 2468870 відповідачу було надано кредит в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. 13.10.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" і ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило право вимоги за договором від 07.06.2021 № 2468870 ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", яке, у свою чергу, 10.01.2023 відступило право вимоги за цим договором позивачу. Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. 20.06.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що він не укладав договір позики, відповідно не погоджував процентні ставки та інші кабальні умови кредитування, не погоджується з тим, що він був підписаний ним електронним підписом. Так, на підтвердження укладення спірного кредитного договору позивачем було надано його паперову копію, при цьому не було надано доказів того, що його було створено у порядку, визначеному законом та що він підписувався електронними підписами уповноважених на те осіб, тому не є належним доказом укладення договору між ним та кредитором. До того ж позивач помилково нарахував проценти після закінчення строку кредитування. Крім того на підтвердження факту переходу права вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, як і на підтвердження перерахування йому тіла кредиту та наявності боргу. Також заперечував проти стягнення з нього витрат на адвоката, оскільки обсяг виконаних ним робіт не співмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи, всі документи адвоката по цій справі мають шаблонний (типовий) характер, заповнення яких не вимагає ні значних трудовитрат, ні часу, ні інтелектуального навантаження. Вказана вартість послуг адвоката у 9000 грн є явно завищеною. Крім того з наданих документів не вбачається, що гонорар у сумі 9000 грн взагалі стосується стягнення заборгованості саме з нього (а.с. 92-101). 27.06.2025 представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, також просила поновити строк на її подачу, оскільки 5-денний строк, 2 дня з яких припало на вихідний день, значно обмежує сторону у підготовці відповідного документу, враховуючи наявність воєнного стану та пов`язаних з ним явищ. На обґрунтування своїх заперечень проти відзиву пояснила, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики, шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої було перераховано кошти. Ідентифікація відповідача здійснювалась в ІТС первісного кредитора. Тобто між первісним кредитором та відповідачем було укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем електронного листа та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля кредитний договір не був би укладений. Крім того відповідач не спростував правомірність укладеного правочину, він не оскаржується у судовому порядку, є дійсним, відповідає волі сторін та чинному законодавству. Зазначила, що перерахування коштів відповідачу підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення". Позивач, як небанківська фінансова установа, позбавлене можливості створення виписок по картковим рахункам. Вказала, що договором передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами 27-денного (пільгового) строку користування позикою. Посилалась на те, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують перехід від первісного кредитора до позивача права вимоги за укладеним кредитним договором. Вважає, що відповідачем не наведено обґрунтування неспівмірності витрат на правову допомогу та не надано доказів на підтвердження такої позиції, адже сторонами було погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги (а.с. 104-117). Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 156). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного документа 22.09.2025 (а.с. 155), однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести розгляд справ на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 07.06.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" і [PERSON] укладений Договір позики № 2468870 (в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача). Згідно п. 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова, мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, сума позики: 5400 грн, строк позик: до 04 липня 2021 року (27 днів). Договір позики підписано відповідачем електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «j51148», відповідно до ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с. 7-10). Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України 2Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (статті 638 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 ЦК України). Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (частини 1, 3 статті 641 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції (стаття 642 ЦК України). [PERSON] шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від позивача, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір позики № 2468870 від 07.06.2021, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Згідно з правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 07 жовтня 2020 у справі № 127/33824/19: «Встановивши, що без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». В статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Так, у розділі 9 договору позики "Реквізити та підписи сторін" вказано, зокрема: ПІБ позичальника: [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] , паспорт: серія [NUMBER] , виданий: Балаклійським РВ МВС; тел: [NUMBER] . Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором j51148/О.С. Онуфрієнко/ (а.с. 10). Доказів на спростування відповідності анкетних даних [PERSON] в зазначеному договорі матеріали справи не містять. Таким чином, договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Доказів про те, що персональні дані відповідача (ідентифікаційний номер, реквізити банківської картки, на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти) були використані товариством для укладення кредитних договорів від його імені, а не ним, відповідачем до суду не надано. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність (дійсність) укладеного договору. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору позики. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Таким чином, 07.06.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладений правочин - договір позики, який був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору, зокрема підпис одноразовим ідентифікатором, що зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін». За змістом ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України, статтею 36 ГПК України та статтею 79 КАС України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Умови кредитування, серед іншого, відображені й в Паспорт позики, який було надано споживачу до укладення договору та який також було підписано сторонами в електронній формі, зокрема, відповідачем підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором d32778 (.с. 12-13). 07.06.2021 [PERSON] заповнив Анкету клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС). У вказаній анкеті зазначені особисті дані відповідача. Згідно даної анкети ідентифікація, верифікація клієнта здійснена через BANK ID НБУ, 07.06.2021 (а.с.13-14). Відповідно до Розрахунку за договором позики № 2468870 від 07.06.2021 (додаток № 1) сторонами встановлено графік нарахування процентів за користування позикою в межах строку позики, де визначено суму нарахованих процентів у розмірі 2901,42 грн за 27 днів, а саме: з 07.06.2021 по 04.07.2021 (а.с. 10-11). Відповідно до пункту 2.6 Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства, протягом 3-х робочих днів з дати підписання договору. ТОВ "МАНІФОЮ" свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому позику в сумі 5400 грн, шляхом зарахування 07.06.2021 коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію, що підтверджено довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих. №2782_240503121431 від 03.05.2024 та інформацією ТОВ "МАНІФОЮ" від 15.05.2024, згідно з якими повідомлено, що ТОВ "Універсальні платіжні рішення" надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, для чого підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію НБУ № 3 від 11.11.2013, між ним та ТОВ "МАНІФОЮ укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 07.06.2021 17:23:12 на суму 5400 грн, маска картки[NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 92754771 [PERSON] ), призначення платежу: зарахування 5400 грн на карту [NUMBER] (а.с. 14, 15-16). Крім того, з урахуванням заперечень [PERSON] щодо недоведеності отримання ним позики, за клопотанням ТОВ "МАНІФОЮ" ухвалою суду було витребувано інформацію від АТ "Ощадбанк", з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 07.06.2021 здійснено переказ коштів на суму 5400 грн. Також було повідомлено, що номер телефону [NUMBER] міститься в анкетних даних [PERSON] та є єдиним фінансовим номером (а.с. 136, 137-138, 139-142, 143-146). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач фактично отримав позику та користувався нею, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5400 грн підлягає задоволенню. Щодо розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Пунктом 2.4.1. Договору позики визначено, що проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. Згідно з п. 2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно п. 2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою. У пункті 2.4.5. Договору позики зазначено, що у випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка за позикою. Відповідно до п. 2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. У пункту 3.10 Договору сторони погодили, що,

Outcome: partial