Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

17 квітня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання та абонентського обслуговування у розмірі - 109 086,81 грн; інфляційну складову боргу - 6 955,54 грн, 3 % річних - 2 123,65 грн та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі - 3 028,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що відповідачці на праві власності належить нерухоме майно, а саме: група нежитлових приміщень № 1-28 (група приміщень № 80), розташованих у будинку [ADDRESS] . Позивач надає для зазначеного будинку житлово-комунальні послуги, зокрема послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води. Факт виникнення договірних правовідносин підтверджується укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» та [PERSON] Договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. У зазначеному Договорі встановлено, що нежитлове приміщення обладнане розподільними (індивідуальними) засобами обліку спожитої теплової енергії та гарячої води. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У період з квітня 2023 року по лютий 2025 року (включно) позивачем було надано відповідачці послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до належного відповідачці нежитлового приміщення, а також нараховано плату за функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання на загальну суму 107 983,84 грн. Крім того, у період з листопада 2021 року по лютий 2025 року позивачем нараховано плату за абонентське обслуговування у розмірі 1 102,97 грн. Зазначені платежі відповідачем не сплачувалися. Станом на 12 квітня 2025 року загальна сума заборгованості становить 109 086,81 грн. Відповідачка, як боржник, що прострочила виконання грошового зобов`язання, відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України зобов`язана сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 21 квітня 2025 року, для розгляду справи визначено суддю Мицик Ю. С. як головуючу у справі. Фактичну передачу справи судді здійснено 22 квітня 2025 року [а.с. 66-67]. Зі змісту відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 1311390 від 22 квітня 2025 року встановлено, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [а.с. 69]. Ухвалою від 23 квітня 2025 року суд призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи [а.с. 70-71]. Ухвалою від 05 серпня 2025 року суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті та встановив загальний порядок дослідження доказів у справі [а.с. 94-95]. У судові засідання учасники справи не з`явилися. 05 листопада 2025 року представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, він просив суд розглянути справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» [а.с. 109]. Відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, шляхом направлення на її адресу зареєстрованого місця проживання копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. До суду повернулися поштові конверти з судовими повістками, адресовані [PERSON] , з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою» [а.с. 74, 88, 102, 108]. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198 [а.с. 61]. Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, є Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV), який визначав учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг власника, споживача, виконавця та виробника. Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Згідно з пунктом 3 частини другої статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Частина сьома статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами частини другої статті 638 цього Кодексу договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною другою статті 641 ЦК України реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. За приписами статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Наявність правовідносин між сторонами за договорами теплопостачання, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого теплопостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до копії свідоцтва № [NUMBER], виданого 17 жовтня 2012 року на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва, встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належать нежилі приміщення з № 1 по № 28 загальною площею 344,30 кв. м, розташовані у [ADDRESS] [а.с. 13]. За цією адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] юр на ім`я [PERSON] , з надання послуг з централізованого опалення та послуг постачання гарячої води, таким чином, в розумінні Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та Житлового кодексу України, є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем. 11 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» в особі директора департамента енергозбуту Боровської Владлени Сергіївни (виконавець) та [PERSON] (споживач) укладено договір № 440591/1 юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води [а.с. 8-11]. Відповідно до умов зазначеного договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги належної якості з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач, у свою чергу, зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Договір набирає чинності з дня його укладення та вважається щороку продовженим на наступний річний термін, якщо пізніше, ніж за один місяць до закінчення його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. З 01.05.2019 набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017, далі - Закон про житлово-комунальні послуги). За нормою статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону про житлово-комунальні послуги). За визначенням, наданим у статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до положень статей 7, 9 Закону про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 35 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 встановлено, що 35 плата за послугу, витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), абонентське обслуговування і плата за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкової системи постачання гарячої води, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та плати за абонентське обслуговування. Споживач не звільняється від плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) у разі відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Стаття 509 цього Кодексу визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до положень статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачка свої зобов`язання щодо своєчасної оплати комунальних послуг належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 14 квітня 2025 року за послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, за функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання в сумі 107 983,84 грн та за абонентське обслуговування в сумі 1 102,97 грн, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу 365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 12 квітня 2025 року його втрати від інфляції склали 6 955,54 грн, а три відсотки річних від простроченої суми - 2 123,65 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачами. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» підлягає задоволенню, а порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання та абонентське обслуговування в сумі 109 086,81 грн; інфляційну складову боргу в сумі 6 655,54 грн та 3 % річних в сумі 2 123,65 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved