Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] (як правонаступниці [PERSON] ) на користь [PERSON] 141653,28 грн. (сто сорок одну тисячу шістсот п`ятдесят три гривні 28 копійок) інфляційних втрат, 34065,95 грн. (тридцять чотири тисячі шістдесят п`ять гривень 95 копійок) - трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за порушення [PERSON] грошового зобов`язання за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.08.2017 по справі № 456/2060/16-ц, виконавче провадження №55535137, за період з 01.06.2022 по 30.04.2025, в межах вартості майна, одержаного [PERSON] в спадщину після смерті [PERSON] . Також просить стягнути з [PERSON] (як правонаступниці [PERSON] ) на користь [PERSON] 51730,88 (п`ятдесят одну тисячу сімсот тридцять гривень 88 копійок) інфляційних втрат, 14431,38 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять одну гривню 38 копійок) - трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за порушення [PERSON] грошового зобов`язання за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2022 по справі № 456/1619/22, виконавче провадження №70834231, за період з 01.06.2022 по 30.04.2025, в межах вартості майна, одержаного [PERSON] в спадщину після смерті [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19 квітня 2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області винесено вирок, яким [PERSON] визнано винною у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Згідно вироку суду [PERSON] , перебуваючи на вулиці села Воля-Задеревацька, Стрийського району, Львівської області, поблизу свого будинку, під час сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, знаючи, що в скляній банці об`ємом 0,5 л. знаходиться рідина, що містить сульфатну кислоту, навмисно вилила вміст банки в обличчя [PERSON] , внаслідок чого заподіяла хімічний опік 3-го ступеня рогівки та кон`юктиви обох очей, в результаті якого [PERSON] повністю втратила зір на обидва ока. Висновком Одеської спеціалізованої МСЕК від 19.02.2007 у зв`язку з повною втратою зору позивачку визнано інвалідом 1-ї групи. Внаслідок умисних дій [PERSON] , [PERSON] витратила багато коштів на лікування, придбання медикаментів, операції, проїзд до місця лікування спільно з супроводжуючим. Позивач [PERSON] тривалий час лікувалась в Львівській лікарні швидкої допомоги, в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. Філатова В.П. в м. Одеса, де їй було проведено більше 15 операцій на очі. 22 серпня 2017 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області винесено рішення по справі № 456/2060/16-ц, яким ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 73 581,37 грн., моральну шкоду в сумі 350 000,00 грн., судові витрати в сумі 4468,70 грн. Дане рішення суду, після його перегляду в апеляційному порядку, 28.11.2017 набрало законної сили та підлягає виконанню. Боржниця [PERSON] не вчиняла належних дій з відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди, зокрема позивачу [PERSON] було перераховано менше 1/10 частини боргу, тому позивачка звернулась до суду з позовом про застосування наслідків порушення грошового зобов`язання у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованості. 05 серпня 2022 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області винесено рішення по справі № 456/1619/22, яким ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 164865,53 грн. інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованості за порушення грошового зобов`язання за період з 06.06.2019 по 31.05.2022. Таким чином, станом на даний час на виконанні у Стрийському ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають два виконавчі провадження: АСВП №55535137 по примусовому виконанні виконавчого листа №456/2060/16 від 15.01.2018 Стрийського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 73581,37 грн. та моральної шкоди в сумі 350000 грн., та судових витрат 4468,70 грн. (залишок боргу 389 172,78 грн.) та виконавче провадження №70834231 по примусовому виконанню виконавчого листа №456/1619/22 від 16.01.2023 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 164865,53 грн. інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованості за порушення грошового зобов`язання за період з 06.06.2019 по 31.05.2022 року. У виконавчому провадженні № 55535137 проводились періодичні стягнення з пенсії боржниці, стягнуто на користь позивача [PERSON] кошти в сумі 38877,29 грн., виконавчий збір та витрати. Залишок боргу на користь позивача [PERSON] станом на 21 квітня 2025 року становить 389172,789 грн., що підтверджується листом Стрийського ВДВС № 17022 від 21.04.2025. По виконавчому провадженні №70834231 ще не стягнуто жодної гривні, тому заборгованість становить 164865,53грн. Згідно актового запису про смерть № 126 від 09.11.2022 боржник [PERSON] померла. 20.12.2023 державним виконавцем на адресу Стрийського міськрайонного суду скеровано заяву про заміну сторони виконавчого провадження та 05.03.2024 ухвалою суду по справі №456/2060/16-ц заяву задоволено і замінено у виконавчих провадженнях № 55535137 та № 70834231 боржника [PERSON] , у зв`язку з її смертю, на її правонаступника - малолітню [PERSON] , [INFO] , законним представником якої є мати [PERSON] , в межах вартості майна, одержаного в спадщину. 30 квітня 2024 року старшим державним виконавцем Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено відповідні постанови про заміну сторони виконавчого провадження. Таким чином, [PERSON] мала грошове зобов`язання перед позивачем [PERSON] , котре виникло на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.08.2017 року у цивільній справі № 456/2060/16-ц, що 28.11.2017 року набрало законної сили, про стягнення з [PERSON] на користь позивача 73581 грн. 37 коп. на відшкодування майнової шкоди та 350000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, а також 4468 грн. 70 коп. понесених судових витрат у цій справі, а всього 428050 грн. 07 коп.. Залишок заборгованості становить 389\~172, 78 грн. Відтак з огляду на те, що [PERSON] порушила вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України. Оскільки інфляційні втрати на 3% річних за період з 06.06.2019 по 31.05.2022 уже стягнуті рішенням суду, тому позивач звертається до суду про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з червня 2022 року по даний час. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] адвокат Мундяк М.М. в судовому засіданні заперечив проти позову та просила відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав позивача у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.08.2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 73 581 грн. 37 коп., моральної шкоди у сумі 350 000 грн. та судові витрати у сумі 4468,70 грн. На виконання вищевказаного рішення, Стрийським міськрайонним судом Львівської області 15.01.2018 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 73 581 грн. 37 коп. на відшкодування майнової шкоди та 350 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, а також 4 468 грн. 70 коп. понесених судових витрат у цій справі, а всього 428 050 грн. 07 коп. 16.01.2018 року старшим державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Федоришин Н.С. на підставі заяви позивачки [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55535137 про примусове виконання згаданого виконавчого документа, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2018 року ВП №55535137. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2022 року у справі №456/1619/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про\~застосування наслідків порушення грошового зобов`язання у вигляді стягнення\~інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості позов задоволено частково та стягнуто з\~ [PERSON] на користь [PERSON] 164 865 грн. 53 коп.\~інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за порушення грошового зобов`язання за період з 06.06.2019 року по 31.05.2022 року. Постановою Львівського апеляційного суду від 07.12.2022 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2022 року залишено без змін. Постановою старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федоришин Н.С. від 25.01.2023 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №456/1619/22 виданого 16.01.2023 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] 164865 грн. 53 коп.\~інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за порушення грошового зобов`язання за період з 06.06.2019 року по 31.05.2022 року, ВП №70834231. Постановою старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федоришин Н.С. про заміну сторони виконавчого провадження від 30.04.2024 року, ВП №708341231, змінено боржника [PERSON] у зв`язку з її смертю на правонаступника - малолітню [PERSON] , [INFO] , законним представником якої є мати [PERSON] , в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Постановою старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федоришин Н.С. про заміну сторони виконавчого провадження від 30.04.2024 року, ВП №55535137, змінено боржника [PERSON] у зв`язку з її смертю на правонаступника - малолітню [PERSON] , [INFO] , законним представником якої є мати [PERSON] , в межа вартості майна, одержаного у спадщину. Постановою старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федоришин Н.С. про поновлення вчинених виконавчих дій від 22.04.2024 року, ВП №55535137 поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №456/2060/16-ц виданого 15.01.2018 року Стрийським міськрайоннним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 73581 грн. 37 коп., моральної шкоди в сумі 350000 грн. та судові витрати в сумі 4468,70 грн. З відповіді Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.04.2025 року за вих. № 10/04/2025 вбачається, що у виконавчому провадженні № 55535137 проводились періодичні стягнення з пенсії, стягнуто на користь [PERSON] кошти в сумі 38877,29 грн., виконавчий збір 3398 грн. та витрати. Залишок боргу на користь [PERSON] становить 389172,78 грн. Згідно розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.08.2017 року по справі №456/2060/16-ц виконавче провадження №55535137, розрахунок 3% річних становить 34065,95 грн., інфляційні витрати становлять 141653,28 грн. Згідно розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2022 року по справі №456/1619/22, виконавче провадження №70834231, розрахунок 3% річних становить 14431,38 грн., інфляційні витрати становлять 51730,88 грн. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо\~застосування наслідків порушення грошового зобов`язання, у тому числі й за рішенням суду, у вигляді стягнення\~інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості,регулюються\~Конституцією України,\~Цивільним кодексом України\~(надалі ЦК України), Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколами до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~В силу ч. 1 ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.\~Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей\~524-526,\~533-535\~ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~При цьому стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене повністю узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц, провадження № 14-68цс18. Слід зазначити, що у\~ст. 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. У свою чергу інфляція це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції. Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених\~Конституцією України\~гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Так, згідно із ст. вказаного Закону\~\~індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено. Оскільки завдання майнової та моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою, й, залежно від змісту такого зобов`язання воно є грошовим, то до особи, яка завдала майнову та моральну шкоду потерпілій особі, можуть бути застосовані\~наслідки порушення грошового зобов`язання у вигляді стягнення\~інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості. На підставі зібраних доказів судом встановлено, що [PERSON] мала грошове зобов`язання перед позивачем [PERSON] , та залишок заборгованості становить 389172 грн. 78 коп. Відтак з огляду на те, що [PERSON] порушила вказане грошове зобов`язання,\~у позивача [PERSON] виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості відповідно до положень ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved