Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 21.12.2023 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №688560321. Договір було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, підписаний відповідачем з допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач ініціював укладення договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора. Згідно умов кредитного договору, відповідач отримав грошові кошти в сумі 10 000 грн на банківську карту, вказану відповідачем в заявці при укладення кредитного договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги №272 від 20.02.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №688560321. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №31/0724-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 до Договору факторингу №31/0724-01 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №688560321. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №688560321. Факт переходу прав вимоги за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 04.06.2025 до позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3. ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 51 132 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 41 132 грн - заборгованість по несплачених відсотках. 02.10.2025 до суду надійшла заява від представника позивача про зменшення розміру позовних вимог. У ній представник відповідача просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 42 280 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 32 280 грн - заборгованість по несплачених відсотках. Яку позивач просив стягнути з відповідача та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Представник відповідача Авраменко О.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, виходячи з такого. Кредитний договір №688560321 між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» був укладений 21.12.2023 року. В той же час 28.11.2018 року (тобто більше ніж за 5 років до укладення договору №688560321) між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01. Крім того, договір факторингу №05/0820-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено 5 серпня 2020 року. Тобто вказані договори факторингу було укладено до того, як [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитний договір №688560321 від 21.12.20223 року. На момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання відповідача за кредитним договором №688560321 від 21.12.2023 ще не існували, а томуне могли бути передані новому кредитору на час укладення договору про відступлення права вимоги №28/1118-01. Відступлення майбутніх вимог можливе лише за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Також представник відповідача вказав на те, що розмір нарахування відсотків за договором №688560321 від 21.12.2023 не відповідає вимогам п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав законної сили 24.12.2023), максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5%; протягом наступних 120 днів (тобто з 23.04.2024 по 20.08.2024) - 1,5%. Проте відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», проценти за період 21.12.2023 по 20.01.2024 нараховувались у розмірі 189 грн на день (ставка 1,89% на день), з 21.01.2024 по 20.02.2024 - у розмірі 298 грн на день (ставка 2,98% на день), а відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Таліон Плюс», з 21.02.2024 року по 18.05.2024 року проценти продовжували нараховуватись у розмір 298 грн на день. У відповідності до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Представник позивача Хлопкова М.С. подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила таке. Позивачем на підтвердження свої позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронним підписами ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Наступними факторами жодних нарахувань не здійснювалось. Дані документи є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум, з яких можна зрозуміти яким чином отримано результат відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України. Нарахування відсотків здійснено у повній відповідності до умов кредитного договору. Відповідач до укладення Договору, був належним чином ознайомлений з усіма його істотними умовами, включаючи порядок та розмір нарахування відсотків. Факт ознайомлення та згоди з умовами [PERSON] підтвердив шляхом підписання Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Нарахування процентів під час Дисконтного періоду не підлягає зменшенню, так як відповідає вимогам закону. Крім цього, представник позивача у відповіді на відзив вказав, що позивач має намір подати заяву про зменшення позовних вимог. Оскільки у період з 21.01.2024 по 20.02.2024 та з 21.02.2024 по 22.04.2024 нарахування процентів має здійснюватися не за процентною ставкою - 2,98%, а за процентною ставкою - 2,50%. Таким чином, загальна сума заборгованості за нарахування відсотків у період з 21.01.2024 по 20.02.2024 становить 7 750 грн., за період з 21.02.2024 по 22.04.2024 становить 15 500 грн, та за період з 23.04.2024 по 18.05.2024 становить 3 900 грн. Отже, позивач стягує не 51 132 грн, а 42 820 грн у зв`язку з перерахуванням процентів відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування». Щодо переходу права вимоги за кредитним договором представник позивача зазначила, що сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01, уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло до Клієнта від Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку, а отже, право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 20.02.2024, тобто після укладання кредитного договору №688560321 від 21.12.2023. Відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Суд, дослідивши позиції сторін, письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21.12.2023 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №688560321. Відповідно до п.2.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Відповідно до п.2.3 Договору кредитодавець надає позичальнику перший Транш за Договором в сумі 10000 грн 21.12.2023 (шо є датою надання кредиту). Відповідно до п.3.1 Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий Транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Відповідно до п.3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п.1.3. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Відповідно до п.3.3 Договору для здійснення перщої пролонгації Дисконтного періоду за цим Договорм, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 5670 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. Відповідно до п.7.1 Договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 20.01.2024, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Відповідно до п.8.3.1 Договору за період від дати видачі кредиту до 20.01.2024 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 689,85 (шістсот вісімдесят дев`ять цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,89 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.8.3.2 Договору у разі якщо позичальник вчинить описані в п.3.2 Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 20.01.2024 р. Проценти нараховуються за ставкою 690,51 (шістсот дев`яносто цілих п`ятдесят одна сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору ставновить 1,89 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.8.4. Договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту за кожний день користування ним. З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250917/37256-БТ від 22.09.2025 на запит суду та виписки з карткового рахунку відповідача вбачається, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 21.12.2023 здійснено зарахування переказу коштів на суму 10 000 грн із зазначенням в графі «деталі операції» - «Переказ коштів. Viplata zaima Moneyveо…», а також з відповіді банку вбачається, що номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Таким чином, встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до умов укладеного з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитного договору отримав в платне користування на умовах договору 10 000 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Згідно умов договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги (п.4.1). Протоколом від 20.02.2024 узгоджено предмет факторингової операції та обсяг переданих прав вимоги згідно Реєстру прав вимоги №272 від 20.02.2024. Згідно укладених між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 сторони домовились про продовження строку дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2024. Відповідно до Реєстру прав вимоги №272 від 20.02.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №688560321. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №31/0724-01. Згідно умов договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги (п.4.1). Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 до Договору факторингу №31/0724-01 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №688560321. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю. Згідно умов договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком (п.1.2). Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №688560321. ТОВ «Юніт Капітал» зазначає, що набуло права грошової вимоги до відповідача, згідно заяви про зменшення позовних вимог - в сумі 42 280 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 32 280 грн - заборгованість по несплачених відсотках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як видно з матеріалів справи договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договору встановлено, що позичальник при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Встановлено, що ТОВ «Юніт Капітал» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал». Щодо заперечень відповідача про те, що відступлення права вимоги до боржника не було здійснено через те, що договір факторингу було укладено до укладення кредитного договору, то дані заперечення є безпідставними з огляду на таке. Так, умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі, відступати право вимоги на користь третіх осіб. Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача до ТОВ «Юніт Капітал». Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. При цьому, судом встановлено, що згідно укладених між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод сторони домовились про продовження строку дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2024. Право вимоги по кредитному договору №688560321 від 21.12.2023 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги №272 від 20.02.2024 до Договору факторингу №28/1118-01. Тобто після 21.12.2023 року, коли відповідачем було укладено кредитний договір. Щодо твердження сторони відповідача у відзиві про те, що договір факторингу №05/0820-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено 05.08.2020, тобто до кредитного договору, то дане нічим не підкріплено та суперечить дослідженим судом доказам. Оскільки позивач посилається на те, що між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024. Вказаний договір надано позивачем до позову. Розрахунки заборгованості та виписка з особового рахунку за кредитним договором №688560321 від 21.12.2023 надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами лише стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою кредиту у розмірі 10 000. У той же час, щодо розміру заборгованості відповідача за нарахованими відсотками в сумі 32 280 грн дані розрахунки та виписка не можуть вважатися належними доказами заборгованості відповідача в такій сумі. Зі змісту кредитного договору №688560321 від 21.12.2023 вбачається, що сторони погодили строк дії кредиту у 30 днів (Дисконтний період) та нарахування відсотків на залишок суми кредиту до 20.01.2024. Тобто, відсотки на залишок суми кредиту первісним кредитором мали нараховуватися протягом періоду з 21.12.2023 і до 20.01.2024. Натомість, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до наданих розрахунків заборгованості відсотки були нараховані до 18.05.2024. Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №688560321 в частині боргу за сумою кредиту в розмірі 10 000 грн. При цьому розмір заборгованості за відсотками в сумі 32 280 грн позивачем в повній мірі не доведено. В цій частині стягненню підлягає заборгованість відповідача за відсотками у розмірі 5 670 грн, тобто в сумі, що нарахована за 30 днів користування кредитом протягом Дисконтного періоду. Саме такий розмір заборгованості за відсотками визначено у договорі кредиту, як відсотки, нараховані за 30 днів дисконтного періоду. Відтак, судом встановлено, що згідно умов кредитного договору розмір нарахованих відсотків складає 5 670 грн. При цьому позивачем не доведено, що відповідач ініціював продовження строку користування кредитом, ініціював зміну дати погашення кредиту, не доведено, що сторони домовились про продовження строку позики понад строк, вказаний в п.8.3.1. Договору. Зокрема, відсутні докази того, що на виконання положень кредитного договору позичальник здійснив протягом дисконтного періоду оплату всіх нарахованих процентів в сумі 5670 грн, як це було передбачено п. 3.3 кредитного договору. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку як кредитодавцю, так і фактору не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в розмірі 15 670 грн, що складається із 10 000 грн - заборгованості по тілу кредиту; 5 670 грн - заборгованості за нарахованими відсотками. В іншій частині позов задоволенню не підлягає в зв`язку з недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн та понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, Актом прийому-передачі наданих послуг №05/06/25-01 від 25.06.2025 та Протоколом погодження вартості послуг, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу мають бути присуджені позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач пред`явив позов на загальну суму 51 132 грн, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог загальна сума складає 42 280 грн. Позов задоволено на суму 15 670 грн. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме - 2887,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial