Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 07 серпня 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат, Мелешко Максим Андрійович через систему «Електронний суд» подав до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] із відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2022. Шлюб зареєстрований Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від даного шлюбу спільних дітей у сторін не має, а також не має спільного набутого майна подружжя. З 05.09.2022 між позивачем та відповідачем стосунки як подружжя втратилися, через різні погляди на життя та цінності, і вже майже три роки кожен зі сторін проживають окремо. Спроби примиритися свого результату не принесли, і кожен зі сторін має своє особисте життя. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб - розпався, та має лише формальний характер. А тому у подальшому спільного життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам Позивача. Враховуючи наведене, представник позивача просить час для примирення - не надавати та розірвати шлюб, укладений між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , який зареєстрований 26.08.2022 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис про укладення шлюбу № 90 від 26.08.2022 року. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 серпня 2025 року постановлено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області (юридична адреса: вул.Івана Франка,28, м.Шумськ, Тернопільська область, 47101), для розгляду за підсудністю. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області 02 вересня 2025 року постановлено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 06 жовтня 2025 року на 10 год. 00 хв. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року судове засідання по справі відкладено на 03 листопада 2025 року на 10 год. 00 хв. 7. У судове засідання сторони не з`явилися, однак, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 26 серпня 2022 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 90. 10. Як вбачається із позовної заяви від даного шлюбу спільних дітей у сторін не має. ІV. Оцінка Суду. 11. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 12. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 13. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 14. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 15. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 16. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 17. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. 18. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. 19. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 20. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 21. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 22. Позивач зазначає, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, а позов позивача до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 23. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн., а інші 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved