Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Кудіна А.В. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором позики №2834648 в розмірі 14584,42 грн; за договором позики №79827792 в розмірі 16805,92 грн; за кредитним договором №23485-07/2024 в розмірі 12000 грн; за кредитним договором №19578-05/2024 в розмірі 5877,65 грн та за кредитним договором №1008463 в розмірі 22758,40 грн, всього стягнути заборгованості у загальному розмірі 72026,39 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Стислий виклад позовних вимог. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.05.2024\~між ТОВ\~«1Безпечне\~агентство необхідних\~кредитів» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~позики №\~2834648. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить в Договорі позики, реквізити та підпис сторін. Згідно п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua Ці правила є публічною офертою у розумінні ст.ст. 641, 644\~ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21 р., у відповідності до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №37 від 26.04.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14584,42 грн, з яких: - 6854,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3229,91 грн - сума заборгованості за відсотками; - 4500,01 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Крім цього,\~17\~квітня 2024\~року між\~ТОВ «1Безпечне\~агентство необхідних\~кредитів» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~позики №\~79827792. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить в Договорі позики, реквізити та підпис сторін. Згідно п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua Ці правила є публічною офертою у розумінні ст.ст. 641, 644\~ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21 р., у відповідності до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №40 від 23.12.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16805,92 грн, з яких: - 4714,55 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7636,12 грн - сума заборгованості за відсотками; -4455,25 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Поряд з цим, 20.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладений кредитний договір № 23485-07/2024 та 12.05.2024 кредитний договір №19578-05/2024. Договіри підписані електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону, зазначеного в п. 8 договору. Відповідно до п.п. 1.6 п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 19.11.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 191124/2, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.11.2024 до договору факторингу №191124/2, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №23485-07/2024 в сумі 12000 грн, з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4500,00 грн сума заборгованості за відсотками та 5000 сума заборгованості за штрафними санкціями; за кредитним договором №19578-05/2024 в сумі 5877,65 грн, з яких: 2812,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1898,55 грн сума заборгованості за відсотками та 1166,60 сума заборгованості за штрафними санкціями. Окрім цього, 11 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 1008463. Підписанням Кредитного договору Відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 27.11.2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (позивач) укладено договір факторингу № 27112024/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.11.2024 до Договору факторингу № 27112024/1 від 27.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 22758,40 грн, з яких: 6580 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 10613,40 грн сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 665,00 грн - сума заборгованості за комісією за надання кредиту; 4900 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань за договорами позики та кредиту в судовому порядку позивач просить стягнути загальну суму заборгованості 72026,39 грн. та понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі. За відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 12.07.2025, які надані на запит суду, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу ухвалу про відкриття провадження від 07 серпня 2025 року та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками було направлено на адресу зазначену у позові, яка також є місцем реєстрації. 09.08.2025 року [PERSON] отримала копію ухвали , позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу. 19.09.2025 представником позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Марченко А.О. подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 03 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від АТ «КБ «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: інформацію щодо належності карткового рахунку відповідачу, виписку по рахунках та інформацію щодо надходження коштів на рахунок [PERSON] , а також продовжено строк розгляду справи на 30 днів. Позиція учасників справи. 12\~вересня 2025\~представником відповідача\~ [PERSON] \~адвокатом Обласовим\~С.А.\~через підсистему\~«Електронний суд»\~скеровано відзив\~на позовну\~заяву.\~В обґрунтування\~доводів представник\~зазначає,\~що позовні\~вимоги не підлягають задоволенню зокрема з тих підстав, що відповідач [PERSON] . Договір позики № 2834648 від 10 травня 2024 року з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», Договір позики № 79827792 від 17 квітня 2024 року з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», Кредитний Договір № 23485-07/2024 від 20 липня 2024 року з ТОВ «Аванс Кредит», Кредитний Договір № 19578-05/2024 від 12 травня 2024 року з ТОВ «Аванс Кредит», Кредитний Договір № 1008463 від 11 вересня 2024 року з ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси», в електронному вигляді не укладала та не підписувала, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримувала. Матеріали справи містять копії Договорів: № 2834648 від 10 травня 2024 року, № 79827792 від 17 квітня 2024 року, № 23485-07/2024 від 20 липня 2024 року, № 1957805/2024 від 12 травня 2024 року, № 1008463 від 11 вересня 2024 року, де Позивачем зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, проте відповідач звертає увагу на те, що позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Зазначає, що на підтвердження своїх вимог Позивачем взагалі не надано технічних доказів, а саме: Лог-файли (журнали дій): Детальні записи дій користувача в системі, що включають: IP-адресу, з якої здійснювався доступ до системи; Дату та час усіх операцій, включаючи запит на одноразовий ідентифікатор, його отримання та введення; Інформацію про пристрій (тип браузера, операційна система), з якого здійснювався доступ. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договорів. Також до суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів Відповідачу від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» за кредитним договором № 2834648, від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» за Договором позики № 79827792, від ТОВ «Аванс Кредит» за Кредитнним договором № 23485-07/2024, від ТОВ «Аванс Кредит» за Кредитним договором № 19578-05/2024, від ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» за Кредитним договором № 1008463, та отримання саме Відповідачем вищезазначених коштів. Також відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами. Додає, що на підтвердження переходу права грошової вимоги Позивачем не додано додатків до договорів факторингів, що становлять його невід`ємну частину. Звертає увагу суду, що в Позивачем не надано документів, підтверджуючих оплату Фактора Клієнту за Договорами факторінгів. Вказує, що доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов з договору по видачі кредитних коштів та доказів перерахунку коштів на картковий рахунок саме [PERSON] . Позивачем не надано, у зв`язку з чим вважаю, що позов не підлягає задоволенню. Також, ставлю під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви, оригіналам, а саме: Договір позики № 2834648 від 10 травня 2024 року, укладений [PERSON] з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», Договір позики № 79827792 від 17 квітня 2024 року, укладений [PERSON] з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», Кредитний Договір № 23485-07/2024 від 20 липня 2024 року, укладений [PERSON] з ТОВ «Аванс Кредит», Кредитний Договір № 19578-05/2024 від 12 травня 2024 року, укладений [PERSON] з ТОВ «Аванс Кредит», Кредитний Договір № 1008463 від 11 вересня 2024 року, укладений [PERSON] з ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси», Договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2024 року, укладений між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з Додатками, Договір факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит», з Додатками, Договір факторингу № 27112024/1 від 27.11.2024 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси», з Додатками. У зв`язку з наведеним просить суд у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , - відмовити в повному обсязі. 19.09.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача скерував додаткові пояснення у справі у яких не погоджується з доводами, які зазначені у відзиві на позовну заяву та вказує, що договори позики та кредитні договори укладені з відповідачем шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону «Про електронну комерцію». Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зауважує, що відповідно до вимог процесуальних кодексів, до суду можуть бути подані оригінали електронних доказів, електронна копія електронного доказу, засвідчена електронним підписом, а також паперова копія електронного доказу, засвідчена у встановленому законом порядку засвідчувальним написом «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, що скріплюється печаткою. Водночас необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону «Про електронні документи та електронний документообіг», збережений примірник буде оригіналом електронного документа. Таким чином, ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Виходячи із вказаного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано до суду копії вищезазначених договорів у відповідності до вимог законодавства, які є належними доказами існування правовідносин між Відповідачем та первісними кредиторами. Щодо переходу прав вимоги за договорами факторингу вказує, що підписанням Реєстру права вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, відповідним реєстром . Щодо доводів Відповідача про подання Договорів факторингу не в повному обсязі, зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Щодо перерахування кредитних коштів, то позивач зазначає, що з метою надання вичерпної інформації по справі позивач звернувся до первісних кредиторів з відповідними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме: детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів Позичальнику за Кредитними договорами. Станом на 18.09.2025 Позивачем частково отримано відповіді на запити від Первісних кредиторів, в тому числі отримано додаткові докази, які позивач долучає до матеріалів справи та вважає надані докази належними допустимими та достатніми доказами щодо перерахування коштів відповідачу. Щодо посилань відповідача на Закон України «Про захист прав споживачів» звертає увагу на те, що зі змісту Кредитного договору вбачається, що жодної з умов, які законом визнаються несправедливими, до договору внесене не було. Не містить він і будь-яких інших несправедливих умов. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання коштів, Відповідачем при укладенні Кредитного договору висловлено не було. Жодних застережень або зауважень зі сторони Відповідача, щодо неповного розуміння змісту Кредитного договору або незгоди з умовами Кредитного договору та/або додаткових угод (при їх наявності) під час їх підписання, до суду зі сторони Відповідача не надавалося. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов Кредитного договору у Відповідача була можливість відмовитися від підписання Кредитного договору, якою вона не скористалася. Кредитний договір укладений Відповідачем з Первісним кредитором, врегульовує всі істотні умови, встановлені законодавством для даного виду договорів. Зокрема, Кредитний договір містять наступні умови: назву документа; найменування, місцезнаходження та реквізити Первісного кредитора; прізвище, ім`я і по батькові Позичальника, місце його проживання; загальний розмір позики у грошовому виразі, строки її внесення та умови взаєморозрахунків; порядок повернення позики та сплати процентів; процентна ставка оплати позики (фіксована), та порядок її обчислення; строк дії договору; порядок зміни і припинення дії Кредитного договору; права, обов`язки сторін та відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Кредитного договору, відмова від зобов`язань; дострокове повернення кредиту; дозвіл на збір, обробку, використання, зберігання та передачу третім особам персональних даних Позичальника; підтвердження, що інформація, зазначена в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», надана Позичальнику; підписи сторін. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення Кредитного договору, на таких умовах шляхом підписання Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, Кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено норми Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки розгляд справи проводиться без виклику сторін, тому відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а також думку представника відповідача, яка викладена у відзиві на позовну заяву, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд приходить до наступного висновку. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст.\~3\~ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст.\~1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України Згідно із частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Згідно з ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 2 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 9017/317/19, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17. Обов`язковим аспектом щодо дійсності вимоги є підставність виникнення вимоги (стаття 11 ЦК України), як елементу зобов`язального правовідношення (стаття 502 ЦК України) на момент відступлення та підтвердження вимоги відповідними доказами. Дійсною для передачі також є вимога, яка виникла, але строк виконання цієї вимоги ще не настав. Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012). Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (з фіксованою процентною ставкою) № 2834648 шляхом підписання договору електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать умови кредитного договору, реквізити сторін та підписи. Відповідно до умов договору, Товариство надало відповідачу позику в сумі 9000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається на 30 днів до 09.06.2024, денна процентна ставка 0,825% (фіксована). Процентна ставка за понадстрокове користування кредитом складає 2,70% в день, пеня 2,7 % в день. Орієнтовна загальна вартість позики становить 11227,50 грн. Відповідно до додатку №1 до договору позики №2834648 від 10.05.2024 сторони погодили графік платежів з 10.05.2024 по 09.06.2024, за яким загальна вартість кредиту - 11227, 50 грн: з яких 9000,00 грн - сума кредиту за договором та 2227,50 грн - проценти за користування кредитом (а.с.12). Згідно наданого розрахунку заборгованості наданого первісним кредитором, борг відповідача за договором позики № 2834648 від 10.05.2024 станом на 26.11.2024 становить 14584,41 грн (а.с.167- 170). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. В подальшому, 26.11.2024 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №44 до договору факторингу №14/06/21, згідно з умовами якої було збільшено загальну суму прав вимоги, які відступаються за договором факторингу. Відповідно до Реєстру боржників № 37 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21 до позивача перейшло право вимоги за договором позики №2834648 в сумі 14584,42 грн, яка складається з 6854,50 грн заборгованість за основною сумою боргу; 3229,91- сума заборгованості за відсотками; 45001,01 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою (а.с. 23). Згідно з розрахунку заборгованості виконаного представником позивача сума заборгованості відповідача за договором позики №2834648 від 10.05.2024 складає 14584,42 грн (а.с. 24). З моменту отримання права вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій. Поряд з цим, 17 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79827792 шляхом підписання договору електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать умови кредитного договору, реквізити сторін та підписи. Відповідно до умов договору, Товариство надало відповідачу позику в сумі 9000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається на 30 днів до 16.05.2025, денна процентна ставка 0.88% (фіксована). Процентна ставка за понадстрокове користування кредитом складає 2,70%. Орієнтовна загальна вартість позики становить 11376.00 грн. Відповідно до додатку №1 до договору позики №79827792 від 17.04.2024 сторони погодили графік платежів з 17.04.2024 по 16.05.2024, за яким загальна вартість кредиту - 11376,00 грн: з яких 9000,00 грн - сума кредиту за договором та 2376,00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.22). Згідно наданого розрахунку заборгованості наданого первісним кредитором, борг відповідача за договором позики №79827792 від 17.04.2024 станом на 23.12.2024 становить 16805,92 грн (а.с.171- 173). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. В подальшому, 23.12.2024 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №45 до договору факторингу №14/06/21, згідно з умовами якої було збільшено загальну суму прав вимоги, які відступаються за договором факторингу. Відповідно до Реєстру боржників № 40 від 23.12.2024 до договору факторингу №14/06/21 до позивача перейшло право вимоги за договором позики №79827792 в сумі 16805,92 грн. Згідно з розрахунку заборгованості виконаного представником позивача сума заборгованості відповідача за договором позики №79827792 від 17.04.2024 складає 16805,92 грн (а.с. 31). З моменту отримання права вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій. Крім цього,\~20 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №23485-07/2024 (а.с.37-40). Згідно з пунктом 1.1 Договору, Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 2500,00 на умовах зворотності, платності та строковості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та оплатити проценти за користування ним на умовах, визначених договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору, кредит надається на 120 днів. Дата надання кредиту 20.07.2024, дата повернення - 16.11.2024. Згідно з пунктом 1.4.1 Договору, процентна ставка становить 1,5 % в день. За пунктом 1.6 Договору, кредит надається в безготівковій формі на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74-хххх-8160 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W2432, про що свідчить розділ 8 Договору, адреса, реквізити та підпис сторін (а.с. 40). Відповідно до додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №23485-07/2024 від 20.07.2024 сторони погодили графік платежів з 20.07.2024 по 16.11.2024, за яким загальна вартість кредиту - 7000, 00 грн: з яких 2500,00 грн - сума кредиту за договором та 4500, 00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.41). Відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому ідентичні умови кредитування з кредитним договором №23485-07/2024 від 20.07.2024, (а.с. 42). На підтвердження перерахунку коштів позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до якої 20.07.2024 здійснено зарахування на картку [NUMBER] хх-хххх-8160 у сумі 2500 грн. (а.с.43, 141). Згідно наданого розрахунку заборгованості первісним кредитором, борг відповідача за кредитним договором №23485-07/2024 від 20.07.2024 становить 12000 грн., з яких 2500,00 грн - сума кредиту за договором та 9500 грн - проценти за користування кредитом (а.с.44- оберт). Також,\~12 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №19578-05/2024 (а.с.46-49). Згідно з пунктом 1.1 Договору, Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 3500,00 на умовах зворотності, платності та строковості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та оплатити проценти за користування ним на умовах, визначених договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору, кредит надається на 120 днів. Дата надання кредиту 12.05.2024, дата повернення - 18.09.2024. Згідно з пунктом 1.4.1 Договору, процентна ставка становить 1,5 % в день. За пунктом 1.6 Договору, кредит надається в безготівковій формі на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74-хххх-8160 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W0344, про що свідчить розділ 8 Договору, адреса, реквізити та підпис сторін (а.с. 48-оберт). Відповідно до додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №19578-05/2024 від 12.05.2024 сторони погодили графік платежів з 12.05.2024 по 08.09.2024, за яким загальна вартість кредиту - 9800, 00 грн: з яких 3500,00 грн - сума кредиту за договором та 6300, 00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.50). Відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому ідентичні умови кредитування з кредитним договором №19578-05/2024 від 12.05.2024 (а.с. 51). На підтвердження перерахунку коштів позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до якої 12.05.2024 здійснено зарахування на картку [NUMBER] хх-хххх-8160 у сумі 3500 грн. (а.с.52, 140). Згідно наданого розрахунку заборгованості первісним кредитором, борг відповідача за кредитним договором №19578-05/2024 від 12.05.2024 становить 5878,05 грн., з яких 2812,50 грн - сума кредиту за договором та 3065,55 грн - проценти за користування кредитом (а.с.53- 54). 19.11.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 191124/2, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, а позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №191124/2 від 19 листопада 2025 року божником за кредитним договором №23485-07/2024 зазначено відповідача, де загальна сума заборгованості за договором складає 12000,00 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає - 2500 грн, заборгованість за відсотками 4500 грн та 5000 грн сума заборгованості за штрафними санкціями; за кредитним договором №19578-05/2024 загальна сума заборгованості за договором складає 5877,65 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 2812,50 грн, заборгованість за відсотками 1898,55 грн та 1166,60 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Поряд з цим, 11 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 1008463. За умовами договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором (п. 1.1., 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3 договору сторони погодили, що кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 11.05.2024 р. Пунктом 1.5. договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 1,16% річних на фактичну заборгованість по кредиту. (п.п. 1.5.2, 1.5.3 договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1 договору). Згідно п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 805,00 грн одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з п. 2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, визначених в п.п. 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 Відповідно до платіжного доручення 36427393 від 11.05.2024 на картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 7000 грн (а.с. 71). Як слідує з наданого розрахунку [PERSON] частково сплачувала отримані кредитні кошти. ( а.с.73-74) 27 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27112024/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. ( а.с.76-78) Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27112024/1 від 27.11.2024 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22758,40 грн, яка складається з: 6580 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10613,40 грн сума заборгованості за відсотками, 665 грн заборгованість за комісією за надання кредиту, 4900 грн сума заборгованості за неустойкою. (а.с.80) Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та [PERSON] становлять відносини, які пов`язані із укладаннями кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також його поверненням та сплатою процентів за користування ним (кредитні правовідносини). З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] було укладено договори позики № 2834648 від 10.05.2024 та договір позики №79827792 від 17.04.2025 з ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів»; кредитні договори №23485-07/2024 від 20.07.2024; №19578-05/2024 від 12.05.2024 з ТОВ «Аванс Кредит» та кредитний договір №1008463 від 11.05.2025 з ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» в електронній формі, що згідно з п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача, щодо ненадання доказів на укладення договорів позики та кредитних договорів саме з відповідачем [PERSON] , оскільки підписання договорів позики та кредитних договорів відповідачем підтверджується змістом договору позики та кредитних договорів, додатків до договорів, які містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача; дату народження та податковий номер відповідача. Отже, суд вказує, що погоджується з представником позивача та вважає факт укладення договору позики та кредитних договорів саме з [PERSON] доведено належними та достатніми доказами. Суд відхиляє доводи представника відповідача, що позивачем не доведено факт перерахування коштів відповідачу за договорами позики та кредитними договорами, оскільки позивач скористався своїм правом на підставі вимог ЦПК України та звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, що становлять банківську таємницю, яке судом задоволено. Згідно відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк, наданої на виконання ухвали суду від 03 жовтня 2025 року, вбачається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано картку № [NUMBER] та згідно з виписки за договором № б/н за період з 17.04.2024-20.07.2024 на картку відповідача здійснено переказ17.04.2024 у розмірі 9000 грн, 10.05.2024 у розмірі 9000 грн; 12.05.2024 у розмірі 3500 грн; 20.07.2024 у розмірі 3500 грн та 11.05.2024 розмірі 7000 грн. Слід заначити, що дати зарахування кредитних коштів та картка маска № [NUMBER] , яка емітована на ім`я відповідача, повністю співпадають з датами укладення договорів позики № 2834648 від 10.05.2024» №79827792 від 17.04.2025 укладені відповідачем з ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів»; кредитні договори №23485-07/2024 від 20.07.2024; №19578-05/2024 від 12.05.2024 укладені відповідачем з ТОВ «Аванс Кредит» та кредитний договір №1008463 від 11.05.2025 укладений [PERSON] з ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси», в умовах договорів, в яких вказаний рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Отже, отримана судом інформація від АТ КБ «ПриватБанк» дає підстави вважати, що договори позики та кредитні договори укладені з відповідачем, а також умови щодо перерахування кредитних коштів у розмірах вказаних у договорах виконані первісними кредиторами у повному обсязі. Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що надані позивачем розрахунки суми боргу за кредитним договором не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами. Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Доказів повернення відповідачем у повному розмірі коштів, отриманих у кредит, матеріали справи не містять. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, на підставі частини другої статті 530\~ЦК України кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 (провадження 14-131цс19). Стороною відповідача до суду не надано доказів того, що відповідач мав перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень ст.\~76-81\~ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач; доказів про сплату відповідачем заборгованості за кредитними договорами позивачу матеріали справи не містять, а тому з врахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає доведеною заборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами в частині заборгованості по тілу кредиту, а саме: за кредитним договором №23485-07/2024 від 20.07.2024 у розмірі 2500 грн; за кредитним договором №19578-05/2024 від 12.05.2024 у розмірі 2812,50 грн; за кредитним договором №1008463 від 11.05.2024 у розмірі 6580 грн; Щодо стягнення заборгованості за договором позики №2834648 від 10 травня 2024 року позики та за договором позики №79827792 від 17 квітня 2025 року, суд зазначає таке. Договором №2834648 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 10.05.2024 року суму позики у розмірі 9000 грн та строк його дії, який становить 30 днів з 10.05.2024 по 09.06.2024 та саме протягом даного строку ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів»", мав право нараховувати відповідачу [PERSON] передбачені договором відсотки, які, з урахуванням невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень п.2.3. цього Договору становлять 2,70%. Додатком 1 до договору позики сторони погодили загальну вартість кредиту у розмірі 11227,50 грн, з яких 9000 грн сума кредиту та 2227,50 проценти за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики наданого первісним кредитором заборгованість за відсотками нараховувалася після закінчення строку надання кредиту, а саме до 15.08.2024 року. Відповідно до умов договору позики п.2.3 та розділу 2 вбачається, що розмір процентної ставки може бути змінений на підставі додаткової угоди. Проте, всупереч умовам договору, позивачем не долучено додаткової угоди щодо зміни процентної ставки, а також додаткової угоди відповідача щодо пролонгації договору. Право кредитодавця нараховувати, передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання - такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц ( п.п. 91-93). За таких обставин, вимоги позивача про стягнення процентів після спливу строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Також, суд звертає увагу, що відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснено оплату за договором позики на загальну суму 8874,18 грн. Оскільки сторонами погоджено строк кредитування та загальну вартість позики у сумі 11227,50 грн, відтак суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 2353,32 грн (11227,50 грн (загальна вартість позики) 8874,18 грн (сплата за позикою)). Щодо розміру заборгованості за договором позики №79827792 від 17 квітня 2024 року, суд приходить до висновку, що позивачем нарахування заборгованості здійснювалось за межами строку позики, доказів, щодо пролонгації строку дії договору позики, до суду не надано. При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості виконаного первісним кредитором, відповідач частково сплатила заборгованість за основною сумою боргу та за відсотками у загальному розмірі 9616,52 грн. Відтак, оскільки сторонами погоджено строк кредитування та загальну вартість позики у сумі 11376.00 грн, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 1759,48 грн. (11376.00 грн (загальна вартість позики) 9616,52 грн (сплата за позикою)). Стосовно позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за відсотками за кредитним договором №23485-07/2024 від 20.07.2024 суд зазначає наступне. За вищевказаними договорами проценти за користування кредитом, які позивач просить стягнути з відповідача, нараховані виключно у межах строку дії кредитних договорів та не є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником. Разом з тим, відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Відповідно до ст. 1 Закону, що містить визначення термінів, 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; 1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~№ 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та\~перехідні положення\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20 серпня 2024року - денна ставка не більше 1%. Відповідно до ч.5 ст.\~12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Тобто, нарахування денної процентної ставки в більшому розмірі ніж визначено в перехідних положеннях є неправомірним.

Outcome: partial