Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 14.06.2016 року зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що протягом останнього року у них з відповідачем виникали сварки та непорозуміння, які призвели до того, що більше року вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають. Вони стали чужими людьми і єдине що їх поєднує - це реєстрація шлюбу та спільна дитина. За час, що пройшов, примирення між ними не відбулося. Вважає, що їх сім`я розпалася і збережена бути не може. За таких умов позивачка вважає, що шлюб між нею та відповідачем необхідно розірвати, дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на поживання з матір`ю. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовну заяву просить задовольнити. Відповідач подав заяву, відповідно до якої не заперечує проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просить здійснювати без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 14.06.2016 року, сторони зареєстрували шлюб 14 червня 2016 року у Виконавчому комітеті Сарниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. У шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , залишити на поживання з матір`ю - [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved