Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

07.08.2025 до суду надійшла позовна заява, в якій позивач, з врахуванням уточненої позовної заяви від 14.08.2025, просив визнати за ним право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна -гараж за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] який помер [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що він є єдиним спадкоємцем померлого [INFO] батька [PERSON] . 19.08.2021 приватним нотаріусом Юрченко О.М. було заведено спадкову справу № 145/2021. 09.2.2024 позивачем отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,0049 га., кадастровий номер: 6312000000:06:001:0051. Але окрім земельної ділянки померлому належав гараж, що розташований на цій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, що видана КП «Чугуївське МБТІ» № 2046 від 21.08.2021 р., право власності на вказаний гараж не зареєстроване. На звернення до приватного нотаріуса Юрченко О.М. від 30.07.2025 позивач отримав відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину на гараж, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на гараж. Листом приватного нотаріуса Юрченко О.М. № 10510116 від 30.07.2025 рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , на гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] (спадкодавець) за життя самочинно збудував гараж на земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була у нього у власності та призначалася для обслуговування індивідуального гаражу. На підставі Висновку про технічну можливість будівництва житлового будинку і господарчо-побутових будівель Технічного бюро Чугуївської районної ради народних депутатів від 20.02.1995 Рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 28.02.1995 № 32/6 надано дозвіл [PERSON] провести будівництво гаражу. Рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 11.12.2009 № 749 присвоєно гаражу, що збудований [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів від 28.02.1995 № 32/6 «О разрешении [PERSON] произвести строительство гаража по [ADDRESS] » поштову адресу: [ADDRESS] . Чугуївським бюро технічної інвентаризації 10.03.2010 видано Технічний паспорт на гараж [ADDRESS] на ім`я власника гаража [PERSON] . Рішенням ЬХХІУ сесії VI скликання Чугуївської міської ради від 31.07.2015 № 3320- VI [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтованою площею 0,0050 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в [ADDRESS] із земель житлової та громадської забудови для подальшої передачі у власність. 07.09.2015 на замовлення виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для обслуговування індивідуального гаражу [ADDRESS] . Після будівництва гараж не було введено в експлуатацію. На момент смерті спадкодавця зазначений об`єкт не був належним чином оформлений. З заявою про узаконення самочинного будівництва від 22.07.2025 позивач звернувся до начальника Чугуївської міської військової адміністрації Мінаєвої Г.М. про надання дозволу на узаконення самочинного збудованого гаража та реєстрацію його у встановленому порядку. Листом б/н від 22.07.2025 заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Чугуївської міської ради Харківської області І.Кащавцева вказано, що на узаконення самочинно збудованого гаражу, потрібно звернутися до суду, в якому визначають право власності та подати Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. У випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461, за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Таким чином позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна -гараж за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] який помер [INFO] , з метою подальшого узаконення будівництва, введення об1єкта в експлуатацію та реєстрацію об`єкта. Представник позивача - адвокат Платіцина О.Г. надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Представник відповідача надав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Барнаул народився [PERSON] , батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 09.08.1966 (а.с.7). [INFO] у м. Чугуїв, Харківської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10.03.2021 (а.с.8). Після його смерті заведено спадкову справу №145/2021 (№68176760 у Спадковому реєстрі), що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66095318 від 19.08.2021 (а.с.9). Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6300360982022 від 09.02.2022 (а.с.10-14) [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим №6312000000:06:001:0051 площею 0.0049 га призначена для будівництва індивідуальних гаражів, розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення органу місцевого самоврядування - Чугуївська міська рада Харківської області - від 10.11.2017 №794-VII. 09.12.2024 [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2575, після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку. На підставі свідоцтва про право на спадщину №2575 від 09.12.2024 право власності на вказану земельну ділянку 09.12.2024 зареєстровано за позивачем, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав №407234963 від 09.12.024 (а.с.16). Щодо спірного гаражу до позову надано наступні документи: - копію висновку про технічну можливість будівництва житлового будинку і господарсько-побутових будівель від 20.02.1995, складеного районним архітектором Технічного бюро Чугуївської районної ради народних депутатів (а.с.22), згідно якого за заявою [PERSON] проведено обстеження земельної ділянки [ADDRESS] на предмет отримання дозволу на будівництво гаражу розміром 4.0*6.0м на земельній ділянці 50 кв.м. за рахунок вилучення із земель при домоволодінні [ADDRESS] ; - копію рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів Харківської області №32/6 від 23.02.1995 «Про дозвіл гр. [PERSON] провести будівництво гаражу по [ADDRESS] » (а.с.23); - копію рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради №749 від 11.12.2009 «Про присвоєння поштової адреси гаражу, що збудований [PERSON] по [ADDRESS] » (а.с.24, присвоєно адресу: [ADDRESS] ) ; - копію плану фактичного користування земельної ділянки для обслуговування гаража (а.с.25); - копію технічного паспорта на гараж № [NUMBER] [ADDRESS] , оформленої на ім`я [PERSON] , складеного 10.03.2010 Чугуївським БТІ (а.с.26-29); - копію рішення Чугуївської міської ради №3320-VI від 31.07.2015 «Про надання [PERSON] дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в [ADDRESS] для подальшої передачі у власність» (а.с.30); - копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для обслуговування індивідуального гаражу [ADDRESS] , складеного у 2015 році ФО-П [PERSON] (а.с.31-60, наявний штамп «Електронний документ перевірено та внесено до Державного земельного кадастру» від 07.09.2015). Згідно копії листа з КП «Чугуївське МБТІ» №2046 від 21.08.2021 (а.с.17) право власності на гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Згідно копії листа приватного нотаріуса Чугуївського РНО Юрченко О.М. за вих.№105/0116 від 30.07.2025, адресованого [PERSON] (а.с.18), повідомлено наступне. Нотаріусом після [PERSON] , померлого [INFO] , заведено спадкову справу № 145/2021. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого є його син [PERSON] 09.12.2024 за реєстровим № 2575 нотаріусом на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів, що розташована за. адресою: [ADDRESS] . В своєму зверненні до нотаріуса [PERSON] зазначає, що окрім цієї земельної ділянки його батькові належав гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із наданих документів, а саме: довідка, видана КП «Чугуївське МБТІ» від 21.08.2021, право власності на гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Отже, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на належне йому нерухоме майно, видати свідоцтво про право на спадщину на таке майно не вбачається можливим. Оскільки вирішення питання спадкування у нотаріальному порядку наразі неможливо, роз`яснено право звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , на вказаний гараж. 22.07.2025 позивач звернувся із заявою про узаконення самочинного будівництва до Чугуївської МВА (копія заяви а.с.19-20), в якій зазначено наступне. Заявник просить розглянути заяву про узаконення самочинно збудованого гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Гараж збудовано його батьком [PERSON] у 1995 році на підставі рішення Чугуївського міського виконавчого комітету «Про дозвіл гр. [PERSON] зробити будівництво гаража по [ADDRESS] » № 32/6 від 28.02.1995. Гараж має такі характеристики: площа гаража становить 37 квадратних метрів, матеріал стін - шлакоблок, дах - бетонні плити, є погріб та оглядова яма для авто. Про те, що гараж, який побудований більше як 25 років тому, самочинно побудований, заявнику фактично стало відомо після смерті батька, в серпні 2021 року у нотаріуса Юрченко О. М. в момент подання заяви на оформлення спадщини. Тоді з`ясувалось, що не вистачає-документів для оформлення спадщини на сам гараж. Право власності на земельну ділянку підтверджує Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку для обслуговування індивідуального гаражу, кадастровий номер 6312000000:06:001:0051, [ADDRESS] . 09.12.2024 заявник оформив спадщину у вигляді земельної ділянки на якій розташований гараж. Зараз заявник розуміє, що будівництво гаража було здійснено без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, що є порушенням законодавства а саме п.1 ст. 376 Цивільного кодексу України. З метою усунення порушення, готовий виконати наступні дії: отримати необхідні дозволи та погодження у відповідних органах; провести технічну інвентаризацію та інші потрібні дії. Вважає, що узаконення гаража можливе, оскільки гараж не створює небезпеки для навколишніх об`єктів, є право власності на земельну ділянку, узаконення гаража не порушує права інших осіб. Просить надати дозвіл на узаконення самочинно збудованого гаража та зареєструвати його у встановленому порядку. В разі необхідності, надати рекомендації та роз`яснення щодо подальших дій і сприяти отриманню необхідних документів та дозволів для узаконення гаража. На вказану заяву позивачем отримано лист від 24.07.2025 за вих. №Н-863/02-05-18/281 з Чугуївської міської ради (копія а.с.21), згідно якого за результатом розгляду заяви від 22.07.2025 повідомляється наступне. Відділ державної архітектурно-будівельної інспекції Чугуївської міської ради Харківської області (далі - відділ ДАБІ) має повноваження доступу до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів за класом наслідків (CCI). Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. №461 «Порядок Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» цей Порядок визначає механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі - об`єкти). Документи для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів подаються за вибором замовника до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю: 1) в електронній формі - засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) або засобами іншої державної інформаційної системи, інформаційно-комунікаційної системи, інтегрованої із Порталом Дія, користувачами якої є замовник і відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю. Документи для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що подаються в електронній формі, формуються у формі, придатній для сприйняття їх змісту, та містять відомості, передбачені цим Порядком; 2) у паперовій формі - особисто через центр надання адміністративних послуг або шляхом надсилання поштового відправлення з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг. На узаконення самочинно збудованого гаражу, потрібно звернутись до суду в якому визначають право власності та подати Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. У випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222, ч.ч. 1, 2 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ч.ч.1,2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що позивачем доведено, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , а також те, що іншим способом, ніж звернення до суду визнати право власності на спірний гараж неможливо, оскільки спадкодавець за життя право власності на гараж не оформив. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved