Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] 26 червня 2025 року звернулася до Соборного районного суду міста Дніпра із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива ПРО» в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 112\~385,04 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначає, що у період з 31 травня 2024 року по 31 березня 2025 року працювала у відповідача на посаді економіста в планово економічному відділі та 31 березня 2025 року була звільнена за згодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України. При звільненні з нею не було проведено розрахунок по заробітній платі за п`ять місяців а саме: листопад, грудень 2024 року , січень, лютий, та березень 2025 року. Окрім того зазначила що заробітна плата виплачувалася з затримкою, а саме заробітна плата за вересень та жовтень 2024 року вона отримала 06 грудня 2024 року трьома частинами, а саме 22\~290,55 грн. заробітна плата за 2 половину жовтня 2024 року, 2\~098 грн. заробітна плата за 1 половину жовтня 2024 року та 22 298,68 грн. заробітна плата за 2 половину вересня 2024 року. В день звільнення вона отримала трудову книжку наказ про звільнення, довідку № 1 про доходи від 31 березня 2025 року, довідку № 2 про доходи від 31 березня 2025 року та особистий рахунок від 31 березня 2025 року в якому зазначено, що їй належить до виплати 112\~385,04 грн. Відповідач правом на надання відзиву не скористався, позовну заяву разом з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі були направленні за адресою реєстрації проте повернулися за закінченням терміну зберігання. Заяви,\~клопотання,\~інші процесуальні\~дії у\~справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.18-19). Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива ПРО» про стягнення заборгованості по заробітній платі (а.с. 21-22). Позивач в судове засідання не з`явилася, 14 липня 2025 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про відкладення судового засідання суду не давали. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Наказом №70 від 30 травня 2024 року [PERSON] прийнято з 31 травня 2024 року до ТОВ «Перспектива ПРО» на посаду економіста планово - економічного відділу, на підтвердження чого надано копію трудової книжки (а.с.8-10). 31 жовтня 2025 року відповідно до Наказу 10-К [PERSON] було звільнено на підставі п. 1 ст. 30 КЗпП України (а.с. 11). 31 березня 2025 року директором ТОВ «Перспектива» Сергієм Посилаєвим надано позивачу довідку про доходи, відповідно до якої [PERSON] нараховано проте не виплачено: січень 2025 року - 31\~672,77 грн, лютий 2025 року 31\~673,17 грн. березень 2025 19\~263,91 грн. а всього 82\~609,85 грн. (а.с. 12). Відповідно до довідки № 2 від 31 березня 2025 року виданої директором ТОВ «Перспектива ПРО» [PERSON] , [PERSON] нараховано заробітну плату за період з травня 2024 року по грудень 2024 рік 214\~378,80 грн., а виплачено 122\~932,42 грн. (а.с. 13). Згідно особистого рахунку за березень 2025 року [PERSON] належить до виплати 112\~385,04 грн. (а.с. 14) Даний розмір заборгованості відповідачем не спростовано. На підтвердження не отримання заробітної плати при звільненні позивачем надано довідку про рух коштів по її картковому рахунку за період з 01 травня 2024 року по 09 травня 2025 рік (а.с. 15-16). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, третьої, шостої\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У статті 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 115 КЗпП України\~та\~ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Згідно із\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 31 травня 2024 року по 31 березня 2025 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, на підтвердження чого надано належні докази, проте на день звільнення з позивачем не було здійснено розрахунку з виплати заробітної плати за період з листопада та грудня 2024 року та січень, лютий, березень 2025 року на підтвердження чого позивачем надано виписки по її рахунку. Відповідач правом на надання відзиву не скористався, існування заборгованості перед позивачем не спростував. Виходячи з встановлених конкретних обставин справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати, тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України\~судовий збір на користь держави в розмірі 1\~211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved