Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

18 червня 2025 року Березнегуватська селищна рада звернулася до суду з відповідним позовом до відповідачів у якому зазначено, що [PERSON] і [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Зазначені громадяни проживали у цивільному шлюбі, проте вихованням спільних дітей не займаються, не забезпечують належних умов для проживання та догляду за ними. Зловживають алкогольними напоями, унаслідок чого в родині часто виникають конфлікти, бійки та сварки, свідками яких є малолітні діти. 03.06.2024 року до Служби у справах дітей надійшло клопотання від старости Любомирівського округу щодо необхідності вжиття заходів стосовно відповідачів. Під час неодноразових перевірок умов проживання родини було виявлено безлад у помешканні, діти були у неохайному вигляді та голодні. Дітей [PERSON] та [PERSON] було взято на облік Служби у справах дітей як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах. Неодноразові профілактичні бесіди з батьками результатів не дали - відповідачі продовжують ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] , на користь державної установи, в якій перебуватимуть діти, або осіб, яким буде передано дітей на виховання, аліменти на утримання кожної дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с.14,17). Неповнолітні [PERSON] і [PERSON] та відповідачка [PERSON] з вересня 2023 року проживають за місцем реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.39). З характеристики складеної за місцем реєстрації проживання [PERSON] , начальником Калинівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 09.06.2025 року №01-20-1142 убачається, що відповідачка характеризується негативно, як особа яка постійно змінює місце проживання, не працює, зловживає спиртними напоями, участі у громадському житті селища не приймає, не користується авторитетом серед мешканців, веде аморальний спосіб життя. До виховання і навчання дітей відноситься неналежно, діти не доглянуті, вдягнені не по сезону ( а.с.45). За характеристикою виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 09.06.2025 року №166/17-08 [PERSON] за місцем тимчасового проживання в с.Веселий Кут Баштанського району Миколаївської області характеризується негативно, оскільки зловживає спиртними напоями і веде аморальний спосіб життя (а.с.46). Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації та фактичного проживання також характеризується негативно, оскільки не має постійного місця роботи та зловживає алкогольними напоями, про що свідчить характеристика виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 09.06.2025 року № 165/17-08 ( а.с.47). З актів обстеження житлово побутових умов проживання сім`ї від 06 червня 2024 року, 11 листопада 2024 року, 17 лютого 2025 року, 05 березня 2025 року, 10 березня 2025 року 10 червня 2025 року убачається, що відповідачами не було створено умов для виховання, розвитку і проживання дітей, родина проживала в будинку, який перебуває в аварійному стані, частково зруйнований, подвір`я невпорядковане, господарські будівлі потребують ремонту, в кімнатах будинку брудно, неприємний запах, розкидане сміття, одяг та постільна білизна брудні, малолітні діти [PERSON] і [PERSON] , недоглянуті, мають неохайний вигляд, відсутнє місце для їх навчання, батьки [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, залишали дітей без нагляду батьків, батьківські обов`язки не виконують ( а.с.21-25). З 17 липня 2024 року малолітні діти [PERSON] і [PERSON] перебуваю на обліку служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради як діти, які опинились у складних життєвих обставинах ( а.с.34). З 01 квітня 2025 року малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , влаштовано до комунального закладу «Первомайський центр соціально психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради (а.с.35-36). З 03 квітня 2025 року [PERSON] зараховано на навчання учнем 4 класу в комунальний заклад «Березківський мистецький ліцей» Миколаївської обласної ради ( а.с.41). Відповідачів неодноразово було попереджено про відповідальність та наслідки за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , та надавалися терміни для зміни ставлення до дітей і виправлення поведінки, що підтверджується витягами з протоколів засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Березнегуватської селищної ради від 17 липня 2024 року, 26 лютого 2025 року 11 червня 2025 року ( а.с.28-33, 42). Однак відповідачі рекомендації комісії з питань захисту прав дитини не виконали, зловживати алкогольними напоями не припинили, та не створили належних умов для повернення дітей для проживання разом з ними, про що свідчить інформація старости Любомирівського старостинського округу Березнегуватської селищної ради від 09 червня 2025 року № 164/17-08 та Центру надання соціальних послуг Березнегуватської селищної ради ( а.с.40-48). Відповідно до інформації сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 17 червня 2025 року, [PERSON] протягом року притягалась до адміністративної відповідальності, а саме 02 липня 2024 року за ст. 184 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють батьківських обов`язків, з накладенням стягнення у вигляді попередження ( а.с.51). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав Березнегуватської селищної ради від 17 червня 2025 року № 1654/06-18 є доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх синів [PERSON] і [PERSON] (а.с.6-8). Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої\~статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства`передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою\~статті 7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша\~статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У частині першій\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06). Суд доходить висновку, що наявними у справі доказами підтверджуються факти ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх малолітніх дітей, а саме вона не забезпечують їх необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний і інтелектуальний розвиток, та призвело до наявних вад розвитку у [PERSON] , не приділяють малолітнім дітям належної уваги, не спілкуються і не займаються з ними у обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, розвитку, не створюють умов для навчання дітей, не дотримуються елементарних правил гігієни, не сприяють отриманню дітьми навичок які є необхідними для адаптації їх у суспільстві. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачів від догляду, розвитку і виховання дітей, є результатом її винної поведінки, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Відповідачі не виявляють інтересу до синів та наміру змінити свою поведінку щодо них у кращу сторону, не виконують надані рекомендації, байдуже ставляться до питання розірвання сімейних зв`язків з дітьми. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо [PERSON] і [PERSON] оскільки наявні у справі докази підтверджують, що перебуваючи з відповідачами малолітні діти знаходяться у небезпечному та неблагополучному для них середовищі, яка становить загрозу їх нормальному розвитку, здоров`ю та життю. Згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Таким чином позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, з покладенням на відповідачів обов`язку сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей.

Outcome: approved