Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До Немирівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Немирівської міської ради та КНП "Немирівська міська лікарня" Немирівської міської ради Вінницької області про стягнення компенсації за завдану шкоду. В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивач - [PERSON] , є власником легкового автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», н/з [NUMBER] . 01.07.2024 на території, яка розташована в м. Немирів по вул. Шевченка, 26, біля в?їзду до КНП «Немирівська міська лікарня», на припаркований легковий автомобіль, належний позивачу на праві власності, а саме: «Toyota Land Cruiser 200», н/з [NUMBER] - упало сухе дерево: береза, пошкодивши вказаний автомобіль. У зв?язку із відповідним пошкодженням належного позивачу автомобіля та з метою фіксації таких обставин, про дану подію по телефону було повідомлено поліцію, в наслідок чого на місце події згодом прибув екіпаж ГРПП у складі поліцейського СРПП ВП N?5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Пшеця Ігора Юрійовича та інспектора СРПП ВП N?5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта Обертинського Василя Анатолійовича. Згодом, з?ясовуючи відомості щодо власника або належного користувача відповідної земельної ділянки, позивачу стало відомо, що стовбур берези, яка упала на його автомобіль, було зрізано, у результаті чого від стовбура відповідного дерева залишилася лише його нижня частина - пеньок. Згідно відомостей, наданих ТОВ «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», інститутом 23.08.2024 року була проведена геодезична зйомка об?єкта (пенька) з прив?язкою до Національної кадастрової системи, в ході чого було виявлено, що пень розташований на території земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, при цьому було виготовлено План території зазначенням меж земельних ділянок за даними земельного кадастру із зазначенням місцязнаходження об?єкта (пня) станом на 23.08.2024 за результатами горизонтальної зйомки. За змістом відомостей, наданих на адвокатські запити, було встановлено, що Немирівська міська рада - є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, а право оперативного управління такою земельною ділянкою належить - КНПІ «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради. Із відповіді Немирівської міської ради від 13.09.2024 N?03-34-2382 вбачається, що Немирівська міська рада не вчинила дій згідно вимог. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та не утворила і не визначила жодного підприємства або балансоутримувача для утримання об?єктів благоустрою комунальної власності. Також із відповіді Немирівської міської ради від 13.09.2024 N?03-34-2382 вбачається, що Немирівською міського радою не проводився облік зелених насаджень із складанням їх реєстру за видовим складом та віком, зокрема тих зелених насаджень, які перебувають на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 0523010100:01:007:0429, яка передана на праві оперативного управління КНП «Немирівська міська лікарня». За наведених вище обставин, Немирівська міська рада повинна нести відповідальність за завдану позивачу шкоду. КНП «Немирівська міська лікарня», якій на праві оперативного управління передано відповідну земельну ділянку, зобов?язано було забезпечити та утримувати у належному стані наявні на такій земельній ділянці об?єкти благоустрою (їх частини), а саме: зелені насадження, чого не було зроблено. Таким чином, позивач вважає, що бездіяльність Немирівської міської ради, як власника відповідного майна, та бездіяльність КНП «Немирівська міська лікарня», якому належить право оперативного управління відповідним майном, яка проявилася у не належному здійсненні благоустрою відносно зелених насаджень, що перебувають на відповідній земельній ділянці з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429 - призвели до настання події: падіння сухото дерева берези на належний позивачу автомобіль, завдавши йому матеріальної шкоди. Відповідно до висновку експертного транспортного-товарознавчого дослідження від 10.07.2024 N?ЕД-19/102-24/13360-АВ Вінницького НДЕКЦ, загальна сума завданої [PERSON] шкоди у зв?язку із відповідним пошкодженням належного йому автомобіля «TOYOTA LEND CRUZER 200», реєстраційний номер « [NUMBER] » станом на 01.07.2024 року становить - 733005,49 грн. За проведення зазначеного вище експертного дослідження позивач сплатив 2726,22 грн., при цьому, за складання картографічних матеріалів щодо визначення місцязнаходження пенька з прив?язкою до кадастрового номера земельної ділянки, що залишився від відповідного дерева берези, він сплатив 2000, 00 грн., що у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України є збитками та підлягають відшкодуванню з відповідачів на його користь, оскільки позивач змушений був понести такі витрати з метою визначення розміру спричиненої йому шкоди та з метою встановлення власника земельної ділянки, де сталася така подія, для подальшого вчинення дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав та інтересів. Крім того, позивач зазначає, що дуже чуттєво та болюче сприйняв пошкодження належного йому автомобіля, на придбання якого він довго чекав та мріяв, і який для нього є важливою та улюбленою річчю у житті, а тому його пошкодження спричинило душевні страждання, на досить тривалий час змінило його звичний устрій життя та порушило спокій, завдало багато незручностей у приватному житті, які безпосередньо вплинули та погіршили психологічний стан, при цьому, замість звичних радісних моментів у житті щодо користування улюбленим автомобілем, він змушений протягом досить тривалого часу вчиняти дії, на відновлення свого порушеного права та інтересу, оскільки відповідачі добровільно не здійснили жодних дій щодо компенсації завданої йому матеріальної шкоди, змушуючи його щоденно перебувати у переживаннях, хвилюваннях та душевних стражданнях, в наслідок чого погіршився сон, що в цілому, завдало моральної шкоди, розмір якої позивач оцінює у 300 000,00 грн. Позивач намагався в досудовому порядку вирішити ці правовідносини з відповідачами, звернувшись до них із відповідною вимогою про компенсацію завданої йому шкоди, проте це не дало результатів, що змушує його, з метою захисту своїх прав та інтересів, звернутись до суду з позовом. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08.11.2024 р. відкрито провадження у справі. Цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, а саме витребувати у Немирівської міської ради (код ЄДРПОУ: 03772619, вул. Соборна, 26, м.Немирів, Вінницький район, Вінницька область, 22800), відомості щодо того чи є Виконавчий комітет Немирівської міської ради Вінницької області окремою юридичною особою із зазначенням реквізитів такої юридичної особи, в тому числі відомостей з ЄРДПОУ. 27.11.2024 року до суду від КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер 0523010100:01:007:0429, площею 7.215 належить Територіальній громаді в особі Немирівської міської ради, код ЄДРПОУ 03772619 на підставі рішення органу місцевого самоврядування, 62 (позачергова) сесія 1 скликання, серія та номер 1679 від 30.10.2020, яку згідно пункту 3 рішення органу місцевого самоврядування, 62 (позачергова) сесія 1 скликання, серія та номер 1679 від 30.10.2020 року необхідно було передати КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області на праві оперативного управління. Згідно листа від 03 жовтня 2024 року Немирівської міської ради, який було адресоване до КНП «Немирівської міської лікарні» Немирівської міської ради Вінницької області з вимогою у найкоротший термін зареєструвати право оперативного управління в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки станом на жовтень місяць 2024 року право оперативного управління вищезазначеної земельної ділянки не зареєстровано. КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області не могла провести реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме манно земельної ділянку площею 7.2159 га за кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, яка рішенням 62 (позачергової) сесії Немирівської міської ради 1 скликання від 30 жовтня 2020 року N? 1679 була передана КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області на праві оперативного управління, оскільки це суперечить Закону. А тому, земельна ділянка площею 7,2159 Га за кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, яка рішенням 62 (позачергової) сесії Немирівської міської ради і скликання від 30 жовтня 2020 року N? 1679 була передана КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області не може бути прийнята в оперативне управління. На підставі вищевикладеного КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області не є балансоутримувачами земельної ділянки кадастровий номер 0523010100:01:007:0429, площею 7.2 та прибудинкової території, що розташована в м. Немирів по вул. Шевченка, 26 , біля в?їзду до КНП «Немирівська міська лікарня», у тому числі зелених насаджень. А тому, КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області не є належним відповідачем в даній справі, і саме з цих підстав необхідно відмовити в позові [PERSON] до КНП "Немирівської міської лікарні" Немирівської міської ради Вінницької області про стягнення компенсації за завдану шкоду. 02.12.2024 року до суду від Немирівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, 23.07.2020 року між Немирівською міською радою та КНП «Немирівська міська лікарня» було укладено договір про закріплення майна, що перебуває в комунальній власності Немирівської міської ради на праві оперативного управління. Предметом Договору є передача Немирівською міською радою Користувачеві (КНП «Немирівська міська лікарня») на підставі рішення Немирівської міської ради 56 сесії 1 скликання від 07 липня 2020 року №1465 «Про зміну засновника, назви та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області» в оперативне управління майна, що перебуває в комунальній власності Немирівської міської ради, для здійснення некомерційної господарської діяльності. Користувач приймає майно згідно з актом приймання-передачі. Відповідно до п. 4.1. Договору в обов`язки Користувача входить прийняти по акту приймання-передачі майно, використовувати його у відповідності із цільовим призначенням і умовами цього Договору, забезпечувати збереження, не допускати його знищення та псування. Отже, формально власником майна є територіальна громада в особі Немирівської міської ради, однак, відповідно до прийнятих рішень, земельна ділянка із кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, комплекс будівель і споруд, що знаходиться за адресою: 22800, Вінницька область, Вінницький район, м.Немирів, вул. Шевченка, 26 , та інше окремо індивідуально визначене майно, в тому числі і зелені насадження передані в оперативне управління та взято на баланс КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області. Майно не може бути одночасно на двох балансах - власника та користувача. Користувач майна - КНП «Немирівська міська лікарня» зобов`язаний був здійснювати належне утримання цього майна. Крім того, працівниками ГУНП у Вінницькій області Вінницького РУП ВП №5 01.08.2024 року було складено адміністративний протокол за ст. 152 КУпАП відносно гр. [PERSON] , [INFO] , жителя м.Немирів та надіслано до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Немирівської міської ради для притягнення його до відповідальності. Склад правопорушення полягає в тому, що гр. [PERSON] являється завідувачем господарства КНП «Немирівська міська лікарня», порушив п.2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», що призвело до падіння дерева на території КНП «Немирівська міська лікарня» та пошкодження автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200. Однак, розгляд даного протоколу не відбувся, а провадження у справі відносно [PERSON] було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Таким чином, вина у вчиненні адміністративного правопорушення [PERSON] , який працює завідувачем господарства у КНП «Немирівська міська лікарня», передбаченого ст.152 КУпАП, що призвело до падіння дерева на припаркований автомобіль Toyota Land Cruiser 200, є доведеною. Відтак, належним відповідачем у даній справі є комунальне некомерційне підприємство «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області. Також, вартісне значення витрат, які зазнав [PERSON] у зв`язку із падінням на його автомобіль дерева з урахуванням фізичного зносу та витрат, який зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування колісним транспортним засобом за висновком експерта може становити 217 267, 12 грн., а тому вимога позивача про стягнення компенсації за завдану шкоду в сумі 733 005,49 грн., є безпідставною та необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Крім того, експертиза транспортного засобу проводилася 08.07.2024 року, а вказана подія сталася 01.07.2024 року, тому за цей проміжок часу, що пройшов від моменту події та до моменту проведення експертизи, автомобіль міг зазнати інших механічних пошкоджень, не пов`язаних із падінням дерева за адресою: м. Немирів, вул. Шевченка, 26. Також, у висновку експерта при встановленні матеріального збитку та відновлювального ремонту вжиті фрази «могла становити», які свідчать про припущення, а не точну суму збитків, тому такий висновок не дає підстав об`єктивно зрозуміти чи ціна, визначена експертом відповідає ринковій, чи не було допущено її завищення. За таких обставин, висновок експерта не може братися судом до уваги, як належний доказ у зв`язку із наявністю у ньому сумнівів та неточностей. Враховуючи викладене, Немирівська міська рада не погоджується з позовною заявою повністю, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. 13.12.2024 р. року від позивача надійшла відповідь на відзив Немирівської міської ради, де вказано, що наводячи свої заперечення у відзиві, відповідач Немирівська міська рада, посилається на те, що Немирівська міська рада не є належним відповідачем, оскільки балансоутримувачем відповідного майна: земельної ділянки - є КНП «Немирівська міська лікарня» і відносно її працівника: [PERSON] , було складено адмінпротокол за ст. 152 КУпАП, за результатами розгляду якого його вина у вчинені відповідного правопорушення, наслідком якого дерево упало та пошкодило відповідний автомобіль - є доведеною. Проте, така позиція Немирівської міської ради є безпідставною та помилковою. Так, як вбачається із копії інформаційної довідки N?389300973 від 01.08.2024 щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, доданої відповідачем КНП «Немирівська міська лікарня» до відзиву, власником відповідної земельної ділянки з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429 - є територіальна громада в особі Немирівської міської ради код ЄДРПОУ: 03772619, відомості про реєстрацію інших речових прав на вказану земельну ділянку за іншими особами, в тому числі права оперативного управління - відсутні. Таким чином, право оперативного управління нерухомим майном, яким у даному випадку є відповідна земельна ділянка з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429 - є похідним від права власності на таку земельну ділянку та виникає з моменту реєстрації такого права в порядку вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», при цьому заявником щодо здійснення реєстрації відповідного речового права згідно вимог абзацу 2 п. 3 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону - є власник, інший правонабувач, сторона правочину, на підставі якого набувається, змінюється або припиняється речове право, проте, Немирівська міська рада, як власник такого майна, протягом досить тривалого періоду часу з моменту прийняття відповідного рішення про передачу земельної ділянки на праві оперативного управління КНП «Немирівська міська лікарня», в супереч змісту такого рішення - не проконтролювала його належне виконання та не здійснила дій в якості заявника щодо реєстрації права оперативного управління відповідною земельною ділянкою за КНП «Немирівська міська лікарня», в наслідок чого відповідне речове право оперативного управління вказаною земельною ділянкою у КНП «Немирівська міська лікарня» - не виникло. Крім цього, із відзиву КНП «Немирівська міська лікарня» вбачається, що КНП «Немирівська міська лікарня» чітко зазначає, що не є і балансоутримувачем такого майна. А тому, відповідна позиція відповідача Немирівської міської ради у цій частині відзиву - є помилковою, безпідставною та такою що не відповідає дійсності і не грунтується та не підтверджується необхідними документами, в силу чого Немирівська міська рада - є належним відповідачем по даному позову, додаткові обгрунтування про що чітко зазначені у позовній заяві та не спростовані відповідачем. 17.12.2024 р. від Немирівської міської ради надійшли заперечення (на відповідь на відзив) у яких зазначено, що 16.07.2024 року було видано рішення виконавчого комітету Немирівської міської ради №315 «Про надання дозволу на видалення зелених насаджень». Вказане рішення видавалося на підставі заяви генерального директора КНП «Немирівська міська лікарня» О.О. Верлан-Кульшенко. Варто підкреслити, що і 16.07.2024 року право оперативного управління на земельну ділянку із кадастровим номером 0523010100:01:007:0429 площею 7.215 га не було зареєстровано, однак, КНП «Немирівська міська лікарня», усвідомлюючи, що є балансоутримувачем зелених насаджень, розташованих на вказаній земельній ділянці, просила дозволу на їх видалення, а виконавчий комітет Немирівської міської ради, як суб`єкт владних повноважень, до відання якого відноситься надання такого роду дозволів, зважаючи на необхідність видалення тих насаджень, що підлягають видаленню, надав такий дозвіл. Крім того, твердження позивача щодо недоведеності вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 152 КУпАП є хибним, оскільки згідно з постановою від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення». А тому, позиція позивача щодо того, що Немирівська міська рада є належним відповідачем у даній справі є такою, що не відповідає дійсності, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Позивач у відповіді на відзив намагається спростувати той факт, що висновок експертного дослідження є належним доказом, оскільки готувався на його замовлення не як учасника справи у якості процесуального документа, а з метою реально оцінити завдані йому збитки. Однак, він не спростовує, що сума, зазначена в позові, є явно завищеною, ґрунтується на здогадках, а також не дає можливість встановити, що збитки завдані саме 01.07.2024 року, а не у проміжку часу між дослідженням (08.07.2024 року) та подією, яка мала місце 01.07.2024 року. Таким чином, висновок експертного дослідження не є належним та допустимим доказом. Враховуючи все наведене вище, Немирівська міська рада вважає, що відповідь на відзив, подана позивачем у справі не відповідає аргументам, що обґрунтовані у відзиві та підлягає відхиленню. 14.04.2025 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у частині стягнення на користь позивача компенсації за завдану шкоду внаслідок пошкодження автомобіля, а саме із 733005,49 грн. на 524 230, 00 грн.. Також, заявлено вважати зміст позовних вимог до відповідачів у позовній заяві у наступній редакції, а саме: «Стягнути з Немирівської міської ради (код ЄДРПОУ: 03772619) та з Комунального некомерційного підприємства «НЕМИРІВСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Немирівської міської ради Вінницької області (код ЄДРПОУ: 01982614) на мою користь 828 956,22 грн., що становить суму компенсації за завдану шкоди внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 524 230,00 грн., суму компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 300000,00 грн., суму понесених витрат за оплату транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 2726,22 грн. та суму понесених витрат за оплату складання картографічних матеріалів у розмірі 2000,00 грн., розподіливши судові витрати в порядку вимог ст.137,141 ЦПК України». Ухвалою суду від 05.05.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Арустамян А.Е. в судовому засіданні підтримала поданий позов, наполягаючи на його задоволенні. Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову, з підстав викладених у відзивах. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що автомобіль Toyota Land Cruiser 200, н/з [NUMBER] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 01.07.2024 року на припаркований автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», н/з [NUMBER] біля в`їзду до КНП «Немирівська міська лікарня» в м.Немирів по вул. Шевченка 26, впало сухе дерево - береза, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експерта О.П. Федоренка №ЕД-19/102-24/13360-АВ складеного 10.07.2024 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача «Toyota Land Cruiser 200», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок події, яка відбулась 01.07.2024 року, було визначено у розмірі 217 267,12 гривень, а вартість відновлювального ремонту даного автомобіля станом на 01.07.2024 року могла становити 515 738,37 гривень. 12.07.2024 року від ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надано відповідь на запит, де повідомлено, що 01.07.2024 року на території, яка розташована в м. Немирів по вул. Шевченка, 26, біля в?їзду до «Немирівська міська лікарня», на припаркований легковий автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» н.з. [NUMBER] - упало дерево: береза, пошкодивши вказаний автомобіль. Дана подія відповідним чином була зареєстрована до Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події відділу поліції N? 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за N? 2559 від 01.07.2024 року. На місце події направлений екіпаж ГРПП у складі поліцейського СРПП ВП N? 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Пшеця Ігора Юрійовича та інспектора СРПП ВП N? 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта Обертинського Василя Анатолійовича. За результатом розгляду матеріали були списані довідкою. Проведення перевірки по даному факту було завершено оскільки ознак правопорушення встановлено не було та не встановлено достатніх об?єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак правопорушення передбаченого Кримінальним Кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. 30.08.2024 року від ТОВ «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» надано інформацію, що інститутом була проведена геодезична зйомка об?єкта (пенька) з прив?язкою до Національної кадастрової системи. В ході робіт було виявлено, що пень розташований на території земельної ділянки зареєстрованої в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429. 11.07.2024 року від виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області надано відповідь на запит, де повідомлено, що рішенням 62 (позачергової) сесії Немирівської міської ради від 30 жовтня 2020 року N? 1679 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності в м. Немирів, вул. Шевченка, 26 Вінницької області . Немирівською міською радою зареєстровано речове право комунальної власності земельної ділянки площею 7,2150 га з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, для будівництва будівель закладів охорони здоров?я та соціальної допомоги (03.03). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права запитувана земельна ділянка перебуває в оперативному управлінні правокористувача - Комунальне некомерційне підприємство «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області. 12.07.2024 року від КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області надано відповідь на запит, де повідомлено, що КНП «Немирівська міська лікарня» являється користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, яка передана їй Немирівською міською радою на праві оперативного управління. Статтями 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. За загальним правилом шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду (п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). З змісту постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вбачається, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину. Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі-Закон України №280/97-ВР) встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Частинами 1, 2 статті 11 Закону України №280/97-ВР визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Згідно з п.5 ч.2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року № 2807-IV(далі-Закон України № 2807-IV) до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Відповідно до ч.7 ст. 28 Закону України №280/97-ВР правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. У пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва,архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 (далі Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до п.5.5.Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі. Підпунктом 7 пункту «а» ч.1 ст.30 Закону України №280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. У ході розгляду справи з`ясовано, що земельна ділянка із кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, на якій росло дерево, яке 01.07.2024 року впало на припаркований автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», н/з [NUMBER] , належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Немирівської міської ради. Вказана обставина підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 319 та ст. 322 Цивільного кодексу України (ЦКУ) власник несе тягар утримання належного йому майна, а також ризик випадкової його загибелі чи пошкодження. Таким чином, Немирівська міська рада як власник земельної ділянки та зелених насаджень несе відповідальність за утримання цих об`єктів у безпечному для громадян стані. 23.07.2020 року між Немирівською міською радою та КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області укладено договір про закріплення майна, що перебуває в комунальній власності Немирівської міської ради на праві оперативного управління. Окрім того, згідно пункту 3 Рішення №1679 Немирівської міської ради Вінницької області від 30.10.2020 року вирішено передати КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області на праві оперативного управління земельну ділянку площею 7,2150 га з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429. Проте в матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації такого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право оперативного управління належить до речових прав, що підлягають обов`язковій державній реєстрації, а до моменту такої реєстрації вважається таким, що не виникло. Отже, незважаючи на наявність рішення Немирівської міської ради, КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області не набуло речового права на земельну ділянку, а отже не стало її законним володільцем. За відсутності реєстрації права оперативного управління КНП «Немирівська міська лікарня» не набуло статусу володільця земельної ділянки у значенні ст. 395 та ст. 401 ЦК України, а тому не є суб`єктом, на якого покладається обов`язок утримувати відповідну територію та зелені насадження в належному стані. З урахуванням положень ст. 11 ЦК України та ст. 182 ЦК України, у правовідносинах з третіми особами (у тому числі позивачем) належним суб`єктом прав та обов`язків щодо утримання земельної ділянки є саме її власник - Немирівська міська рада. Таким чином, з точки зору цивільного обігу, єдиним належним володільцем земельної ділянки та зелених насаджень залишається Немирівська міська рада. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи місцевого самоврядування зобов`язані забезпечувати утримання об`єктів благоустрою, включаючи зелені насадження, у безпечному для життя, здоров`я громадян та навколишнього середовища стані. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» органи місцевого самоврядування забезпечують охорону зелених насаджень, організовують контроль за їх станом. Падіння дерева на автомобіль позивача свідчить про неналежне виконання Немирівською міською радою своїх обов`язків щодо забезпечення безпечного стану насаджень комунальної власності. Доказів того, що причиною падіння дерева стало стихійне лихо або інші обставини непереборної сили у матеріалах справи не міститься та відповідачем не надано. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Для покладення цивільно-правової відповідальності необхідними є наявність протиправної поведінки, шкоди, причинно-наслідкового зв`язку та вини. Суд вважає встановленим, що бездіяльність Немирівської міської ради, яка полягала у невиконанні обов`язку забезпечувати належний стан зелених насаджень, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням шкоди. КНП «Немирівська міська лікарня» відповідно до приписів закону не є володільцем спірної земельної ділянки, а тому не може бути визнане належним відповідачем. Факт делегування йому певних господарських функцій не змінює статусу Немирівської міської ради, як власника майна та суб`єкта, відповідального перед третіми особами за безпечність об`єктів благоустрою. Оцінивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що стягнення суми компенсації за завдану шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 524 230,00 грн., понесених витрат за оплату транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 2 726,22 грн., понесених витрат за оплату складання картографічних матеріалів у розмірі 2 000 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 10 377,32 грн., підлягають відшкодуванню саме Немирівською міською радою як власником земельної ділянки та зелених насаджень. Щодо позовної вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. У позовній заяві позивач зазначає, що він дуже чуттєво та болюче сприйняв пошкодження належного йому автомобіля, на придбання якого він довго чекав та мріяв, і який для нього є важливою та улюбленою річчю у житті, а тому його пошкодження спричинило позивачу душевні страждання, на досить тривалий час змінило його звичний устрій життя та порушило спокій, завдало багато незручностей у приватному житті, які безпосередньо вплинули та погіршили психологічний стан, при цьому, замість звичних для позивача радісних моментів у житті щодо користування улюбленим автомобілем, він змушений протягом досить тривалого часу вчиняти дії, на відновлення свого порушеного права та інтересу, оскільки відповідачі добровільно не здійснили жодних дій щодо компенсації завданої йому матеріальної шкоди, змушуючи його щоденно перебувати у переживаннях, хвилюваннях та душевних стражданнях, в наслідок чого погіршився сон позивача, що, в цілому, завдало моральної шкоди, розмір якої позивач оцінює у 300 000,00 грн. Згідно з ч.1,2 ст.281 ЦК України, фізична особа має невід`ємне право на життя. Фізична особа не може бути позбавлена життя. Фізична особа має право захищати своє життя та здоров`я, а також життя та здоров`я іншої фізичної особи від протиправних посягань будь-якими засобами, не забороненими законом. За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно з ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до п. 1 ч. 2ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 1ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) встановлено, що під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Проте, суд критично оцінює посилання позивача на обґрунтування моральної шкоди. На думку суду, позивач не довів факт спричинення йому моральної шкоди, так як доказів фізичного болю чи страждань, як фізичних так і душевних, нанесення непрямих збитків, які зазнав позивач, до суду не представлено та судом не встановлено. Більш того, позивач взагалі не обґрунтував, визначений ним на власний розсуд розмір моральної шкоди, який складає 300 000 гривень, що є досить значним та суттєвим розміром шкоди, не підтверджений жодними доказами. Позивачем не подано: медичних документів, що свідчили б про погіршення психологічного чи фізичного стану; висновків спеціаліста; письмових пояснень чи показань свідків, які б підтверджували наявність істотних моральних переживань; будь-яких інших належних та допустимих доказів відповідно до ст. 76-80 ЦПК України. Сам по собі факт пошкодження автомобіля, хоча й спричинив позивачу певні незручності, не може автоматично свідчити про наявність значних моральних страждань на суму 300 000 грн., якщо такі не доведені жодними доказами. Суд також враховує, що вимога про стягнення моральної шкоди повинна ґрунтуватися на принципах розумності та справедливості, виходячи з характеру та глибини страждань, обставин справи та поведінки сторін. Водночас позивачем не наведено обставин, які б свідчили про винятковість чи особливу тяжкість моральних страждань. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів факту завдання йому моральної шкоди та розміру заявленої суми, у зв`язку з чим підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні. Відповідно до ч. 1, ч. 5ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимогист.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном). За таких обставин, суд, розглянувши подані сторонами документи всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд виходить із того, що подання позову зумовлене неправомірною бездіяльністю відповідача - Немирівської міської ради, яка спричинила завдання шкоди позивачу. Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від основної вимоги про відшкодування майнової шкоди, її розгляд не потребував збирання додаткових доказів та не вплинув на розмір судових витрат. Тому,

Outcome: partial