Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

11 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір оренди землі від 15 вересня 2020 року на земельну ділянку з кадастровим номером 4823384700:11:000:0176 загальною площею 8,2435га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Миколаївського (раніше Вітовського) району Миколаївської області, укладений між ним та приватним підприємством «ОСВ-АГРО» (ЄДРПОУ: 42592475). В обґрунтування позову вказував, що 15 вересня 2020 року, з метою належного використання та обробки вищевказаної земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІV-МК 040502, виданого 01 листопада 2000 року Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, він уклав договір оренди землі з приватним підприємством «ОСВ-АГРО» строком на 10 років, до 15 вересня 2030 року, з правом пролонгації (п. 3.1. договору). Відповідно до п. 4.3. вказаного договору орендна плата повинна вноситися не пізніше 31 грудня поточного року. Однак, за 2022, 2023, 2024 роки належну йому орендну плату він не отримував. Також приватне підприємство «ОСВ-АГРО» ніяких повідомлень до орендодавця про неможливість чи інші підстави затримки за 2022, 2023 та 2024 роки користування не заявляло та не повідомляло. Він направляв відповідачу вимогу від 13 грудня 2024 року про сплату орендних платежів, однак відповідач орендну плату не сплатив, в зв`язку з чим він просить суд розірвати договір оренди землі від 15 вересня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без їх участі, з можливістю ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 15 вересня 2020 року між [PERSON] та приватним підприємством «ОСВ-АГРО» був укладений договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823384700:11:000:0176, площею 8,2435га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Миколаївського (раніше Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області, строком на 10 років. Зазначена земельна ділянка належить позивачу на праві приватної власності, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-МК №040502 від 01 листопада 2000 року. Згідно акту прийому-передачі об`єкта оренди від 15 вересня 2020 року орендодавець [PERSON] передав, а орендар - приватне підприємство «ОСВ-АГРО», в особі директора [PERSON] , що діє на підставі статуту, прийняв в користування земельну ділянку, кадастровий номер 4823384700:11:000:0176, загальною площею 8,2435га, яка знаходиться в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського (раніше Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області, для вирощування сільськогосподарських культур. Згідно з п. 4.1 договору оренди землі від 15 вересня 2020 року орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. Розмір орендної плати у рік становить 5357 грн. 28 коп., що складає 3% від нормативно-грошової оцінки зазначеної в п.2.4. цього договору. Відповідно до п. 4.3. договору оренди землі від 15 вересня 2020 року орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року. Однак, відповідач, в порушення умов договору від 15 вересня 2020 року, не сплачує позивачу орендну плату за 2022-2024 роки, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 12222 грн. 46 коп. Вимоги за цим позовом щодо стягнення суми заборгованості із сплати орендних платежів позивачем не заявляються. Главою 5 Земельного кодексуУкраїни передбачені види земель сільськогосподарського призначення, в тому числі і землі, призначені для виробництва сільськогосподарської продукції. Статтями 93 та 96 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувач зобов`язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних зі встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), Цивільним кодексом України (далі -ЦК України), Законом України «Про оренду землі» (далі Закон), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них та договором оренди (суборенди) земельної ділянки. Відповідно до вимог ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ст.ст. 6, 14 Закону). Згідно ст. 13 Закону за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Як визначено ст.ст. 526, 529 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; кредитор зобов`язаний прийняти виконання зобов`язання, яке виконано належним чином, також і відмовитися від його прийняття, якщо зобов`язання виконується частинами. За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Аналогічна норма закріплена і в ст. 31 Закону. За змістом ст. 32 Закону та умов договору оренди, договір оренди землі на вимогу однієї із сторін може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону та умовами договору, зокрема, й щодо несплати орендної плати, пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно зі ст.141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата орендної плати. Всупереч умовам зазначеного договору, відповідач порушив свої зобов`язання, за користування у 2024-2024 роках належною позивачу земельною ділянкою оплату не здійснив, доказів, які б свідчили про сплату орендної плати не надав. З врахуванням того, що судом було встановлено систематичне невиконання договору оренди землі у виді несплати орендарем ПП «ОСВ-АГРО» орендної плати, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню. За викладеного,

Outcome: approved