Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

19.02.2025 р. представник ТОВ "ФК "ЕЙС" Тараненко А.І. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9378237 від 31.08.2023 р. у розмірі 18300 грн. 00 коп., судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп. Представник позивача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 31.08.2023 р. між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9378237 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.2.8 Розділу 2 Кредитного договору, дата надання/видачі Кредиту - дата перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів Кредиту в сумі 6300,00 грн. на банківський рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] , емітовану банком України. 31.08.2023 р. ТОВ "Качай Гроші" ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ " Качай Гроші". 22.01.2024 р. ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому права вимоги, а «Макс Кредит» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 16.08.2024 р. ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 р. ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18300,00 грн. Всупереч умов договору №00-9378237 від 31.08.2023 р. відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі - 18300,00 грн., з яких: 6300,00 грн. заборгованість за тілом, 12000,00 грн. - заборгованість відсоткам. Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким ,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами , то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обгрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Також, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., що підтверджується: договором про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 р., додаткової угодою №15 до договору про надання правничої допомоги від 22.11.2024 р., актом прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 р. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 7000 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 18300,00 грн., з яких: 2422,40 грн. витрати зі сплати судового збору та 7000 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved