Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 26606,48 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 17 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № 4154886653 про надання кредиту у загальному розмірі 18066,75 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 2,49 % щомісяця. Товариством кредитні кошти відповідачу на платіжну карту перераховані, однак відповідачем борг Товариству не сплачений, відповідно до умов Договору. ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило право вимоги до боржника АТ «Таскомбанк», яке в свою чергу 15 травня 2024 року на підставі договору факторингу № НІ/11/19-Ф відступило право вимоги ТОВ «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 17 серпня 2020 року, у загальному розмірі 26606,48 грн., з яких 16311,32 грн. тіло кредиту , 2,68 грн. заборгованість за відсотками та 10292,48 грн. - комісії. Відповідач борг не погашає, а тому товариство звернулось до суду із відповідною позовною заявою. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не подав. Згідно з п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з адресною довідкою від 14 серпня 2025 року [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідача та адресу зазначену особою під час оформлення договору, оскільки останній не має зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом скерування судової повістки, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, на адресу місця реєстрації відповідача та адресу зазначену в договорі, однак поштове повідомлення було повернуто до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за зазначеними адресами. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, відповідач про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у повному обсязі. Судом встановлено, що 17 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № 4154886653 про надання споживчого кредиту у загальному розмірі 18066,75 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 2,49 % щомісяця. Товариством кредитні кошти відповідачу на платіжну карту перераховані, однак відповідачем борг Товариству не сплачений, відповідно до умов Договору. Згідно Договору, паспорту до договору, заяви-анкети на отримання кредиту, які містять всі особисті дані відповідача, умови кредитування та умови повернення кредиту відповідач був ознайомлений із всіма умовами кредитування, що підтверджується особистим підписом особи на паперовому примірнику договору та інших документів. ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідача на підставі договорів факторингу укладених між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» та договору факторингу укладеному між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ЄАПБ» від 15 травня 2024 року № НІ11/19-Ф, згідно якого позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 17 серпня 2020 року, у загальному розмірі 26606,48 грн., з яких 16311,32 грн. грн. тіло кредиту, 2,68 відсотки за кредитом, 10292,48 грн. комісія. Перехід права вимоги підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги та платіжною інструкцією від 15 травня 2024 року № 21312. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 статті 1050 ЦПК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Судом встановлено, що договір кредитування укладено між сторонами у письмовій формі. Відповідач був ознайомлений із всіма умовами кредитування, про що свідчить його особистий під пис на примірнику договору та інших документах. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в письмовому вигляді. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у кредитної установи виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з оплати послуг кредитодавця, що виникають в результаті використання платіжних карток, та повернення кредиту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передало право вимоги по кредитним договорам АТ «Таскомбанк», яке в свою чергу передало право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», однак відповідачем станом на листопад 2025 року борг не погашено та існує заборгованість перед фінансовою установою у загальному розмірі 26606,48 грн.. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 3028,00 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved