Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Позивач Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (далі ОКП «Донецьктеплокомуненерго») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] зазначивши, що відповідачу щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідач у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, у результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 до 31.01.2025 у сумі 32\~419,97 грн. Указану суму заборгованості, а також плату за абонентське обслуговування за період 01.12.2021 до 31.01.2025 у сумі 13,78 грн., та за період з 01.12.2021 до 24.02.2022 інфляційні втрати в сумі 1\~526,41 грн. і 3% річних в сумі 352,14 грн., позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою суду від 31 березня 2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. Представник позивача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Соболь О.О. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернулася 18 квітня 2025 року до суду з відзивом на позов вказавши про відсутність її на території України та перебування за кордоном з 03.08.2022, а також проведення нею оплати за надані послуги позивачу, що підтверджується наданими нею копіями квитанцій. Крім того, 30 червня 2025 року до суду надійшов відзив на позов [PERSON] , в обґрунтування якого зазначено про заборону стягнення заборгованості за житлового комунальні послуги згідно постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки у зв`язку зі збройною агресією вона виїхала за межі України та наразі письмово повідомила про це позивача, а положення вказаної постанови надають їй право на таке повідомлення в будь-який час з моменту утворення такої заборгованості до завершення бойових дій. Зазначено про набуття нею права власності лише з вересня 2023 року, а чинним законодавством не передбачено обов`язку сплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги попередніх власників житла. Тому у зв`язку з відсутністю факту користування нею наданими позивачем послугами, просить відмовити у задоволенні вимог. Відповідач у судове засідання вкотре не з`явилася, та в котре надала заяви про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що вона знаходиться за межами України та ситуацію з обстрілами у м. Дружківка Донецької області. Справа знаходиться в суді з 14 03 2025 року, відповідача скористалася своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовні заяву, у якому виклала свою правову позицію, справа призначалася до слухання п`ять разів, і суд за клопотанням відповідача відкладав розгляд справи, сторони мають право на розумний строк розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті . Крім того відповідач не була позбавлена брати участь у судових засіданнях по справі,\~ дистанційно в режимі відеоконференції, попередньо зареєструвавшись в електронному кабінеті в системі "Електронний суд". Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.04.2020 у справі № 348/1116/16-ц, «якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи». Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та вважає за необхідне вирішити спір по суті, не відкладаючи розгляду справи, враховуючи категорію справи. Оскільки відповідач надала до суду відзив , висловившись з приводу заявлених позовних вимог. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як встановлено та підтверджується письмовими доказами, за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.11.2023, є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , а отже відповідач є споживачем послуги з постачання теплової енергії, які надаються ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за вказаною адресою. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та постачанню теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630), чинними на момент виникнення правовідносин (втрата чинності з 01.05.2022), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила № 830). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил № 630). Згідно пункту 21 Правил № 630, у разі\~відсутності у\~квартирі (будинку\~садибного типу)\~та на\~вводах у\~багатоквартирний будинок\~засобів обліку\~води і\~теплової енергії\~плата за\~надані послуги\~справляється згідно\~з установленими\~нормативами (нормами)\~споживання: з\~централізованого постачання\~холодної та\~гарячої води\~і водовідведення\~-\~з розрахунку\~на одну\~особу та\~на ведення\~особистого підсобного\~господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Пунктами 31, 32 Правил № 830 установлено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно пунктів 35-37 Правил № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. При цьому договір про надання послуг з постачання теплової енергії між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та відповідачем не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з постачання теплової енергії не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, провадження № 61-26204св18, від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18), тощо. Крім того, з 05.11.2021 згідно п. 35 Постанови КМУ №830 від 21 серпня 2019 р. оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Відповідно до статті 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Згідно пунктів 36, 37 Постанови КМУ №830 від 21.08.2019 споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Таким чином, договірні відносини між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» та споживачами-власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку з 05.11.2021 урегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, що укладений в порядку ч. 5 ст.13 Закону №2189-VІІІ. Указаною нормою передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з наданим до суду розрахунком, заборгованість з постачання теплової енергії по [ADDRESS] , за період з 01.12.2021\~до 31.01.2025\~становить у\~сумі 32\~419,97\~грн.,\~плата за\~абонентське обслуговування\~за період\~01.12.2021\~до 31.01.2025\~становить у\~сумі 13,78\~грн.,\~щоне спростовано в судовому засіданні відповідачем. Так, на підтвердження сплати сум комунальних послуг відповідачкою надано копії квитанцій про сплату нею наданих послуг ОКП «Донецьктеплокомуненерго», а саме: оплату 04.01.2025 в сумі 1\~000,00 грн. за грудень 2024 року, оплату 01.03.2025 в сумі 3\~000,00 грн. за лютий 2025 року, оплату 02.02.2025 за січень 2025 року, оплату 01.03.2025 в сумі 13,78 грн. за абонентське обслуговування за лютий 2025, оплату 02.01.2025 в сумі 851,33 грн. за грудень 2024 року, оплату 04.01.2025 в сумі 951,57 грн. за абонентське обслуговування за грудень 2024 року та оплату 01.04.2025 в сумі 56,00 грн. за абонентське обслуговування за березень 2025 року. Разом з тим, період заборгованості становить з 01.12.2021 по 31.01.2025. Позивачем в розрахунку заборгованості зазначено проведення в січні 2025 року оплати відповідачкою послуг в сумі 1\~851,33 грн. за постачання теплової енергії та 951,57 грн. за абонентське обслуговування, а тому проведені оплати [PERSON] ураховані в наданому розрахунку, не спростованому відповідачкою у справі. Решта проведеної [PERSON] оплати стосуються лютого-березня 2025 року, тобто за межами позовних вимог. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. За змістом вказаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність. Таким чином, оформивши у листопаді 2023 року спадкові права, [PERSON] зобов`язалася у тому числі погасити боргові зобов`язання за спадковим майном, оскільки спадкоємець не може прийняти спадщину та одночасно відмовитись від прийняття боргів спадкодавця. Посилання на правову позицію Верховного Суду у справі № 686/6276/19 суд не приймає, як помилкову, оскільки правовідносини у вказані справі носять різну правову природу: у цій справі позивач [PERSON] набула права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, у справі № 686/6276/19 мало місце набуття права власності на підставі договору купівлі-продажу. Крім того, абзацом 3 п.1 Постанови КМУ\~№206«Деякі\~питання оплати\~житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» від\~05.03.2022 передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/ завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб». Аналіз змісту вищевказаної норми закону дозволяє набути висновку, що заборона стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги виникає саме з моменту отримання споживачем статусу внутрішньо переміщеної особи, за умов належного повідомлення виконавця комунальних послуг про цей факт. Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно до Наказу № 221 від 02 серпня 2024 року), м. Дружківка з 24 лютого 2022 року входить в перелік територій, на яких ведуться бойові дії. Разом з тим, згідно наданих до суду письмових доказів, відповідачу статус переселенця з наданням «Pesel ukr» надано на території Республіки Польща лише 15.07.2024 (що співпадає з датою надання довідки), іншої дати надання відповідачці статусу переселенця, матеріали справи не містять. А тому копію сторінки закордонного паспорта з відміткою виїзду суд не приймає до уваги за відсутності доказів дійсності цих записів саме на момент звернення до суду. А отже по момент набуття відповідачем статусу переселенця позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за теплову енергію підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що вищенаведеною нормою встановлена заборона стягнення заборгованості для певного кола осіб, але не заборонено її нарахування. Перевіривши розрахунок заборгованості та надані відповідачем платіжні інструкції про сплату нею коштів за теплову енергію та абонентське обслуговування, судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість за теплову енергію у період з 01.11.2020 по 15.07.2024 року, яка становить 29080,29 грн., заборгованість за абонентське обслуговування відсутня, оскільки погашена відповідачем в ході розгляду справи. Крім того, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на те, що відповідач [PERSON] , як установлено судом, прострочила виконання грошового зобов`язання, вона, на вимогу позивача, повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Відтак суд погоджується з вимогами позивача про стягнення з відповідача [PERSON] збитків за ст. 625 ЦК України за період з 01.12.2021 до 24.02.2022 з урахуванням наданого до суду позивачем розрахунку, не спростованого відповідачем у судовому засіданні. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~422,40 грн. сплачений при подачі позову до суду, тому суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 45,00 грн., що підтверджується квитанцією, та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 44,63 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта», тому ці витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved