Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області за підсудністю з Ірпінського міського суду Київської області у березні 2025 року представник «Фінансова компанія «Ейс» Тараненко Артем Ігорович звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 листопада 2023 року № 00-10098698 у розмірі 19 250 грн, стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії № 00-10098698 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно з договором, кредитор надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 5 000 грн, перерахувавши на платіжну картку відповідача 5168-74хх-хххх-4026 строком на 120 днів. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, встановлені, зокрема договором. У зв`язку з цим, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 19 250 грн, з яких: 5 250 грн заборгованість по кредиту; 14 000 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» 22 січня 2024 року уклали Договір факторингу № 22-01/24 згідно умов якого, до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 03 листопада 2023 року № 00-10098698. Зі свого боку, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії № 00-10098698 на підставі, укладеного з ТОВ «Макс кредит» Договору факторингу від 16 серпня 2024 № 16082024-МК/ЕЙС. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 12 березня 2025 року відкрив провадження у цивільній справі, вирішив розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Між первісним кредитором ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] 03 листопада 2023 року укладений Договір кредитної лінії № 00-10098698. За умовами зазначеного договору, ТОВ «Качай гроші» надав [PERSON] кредит у розмірі 5 000 грн строком 120 днів, зі зниженою процентною ставкою 1% за кожен день користування кредитом, стандартною процентною ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом з використанням її платіжної картки 5468-74хх-хххх-4026, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 09 вересня 2024 року № 204/09. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором 68132, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-10098698 заборгованість відповідача станом на 24 грудня 2024 року заборгованість складає 19 250 грн, з яких: 5 250 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 000 грн заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з випискою за кредитним договором за карткою [NUMBER] за період з 03 листопада 2023 року до 08 листопада 2028 року вбачається зарахування 03 листопада 2023 року коштів у розмірі 5 000 грн та їх рух. Відповідно до Договору факторингу від 22 січня 2024 року № 22-01/2024, первісний кредитор передав право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії від 03 листопада 2023 № 00-10098698 ТОВ «Макс Кредит». Надалі, ТОВ «Макс Кредит» таке право вимоги відступило позивачу ТОВ «ФК «Ейс» за Договором факторингу від 16 серпня 2024 року № 16082024/МК/ЕЙС, а саме: заборгованість за тілом кредиту 5 250 грн та 14 000 грн відсотки (витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16082024/МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055\~Цивільного кодексу\~України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначено Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана вчинити\~на користь\~другої сторони\~(кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної\~дії,\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку.\~Зобов`язання виникають\~з підстав,\~встановлених статтею\~11\~цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, суд встановив, що на підставі зазначених договорів факторингу право грошової вимоги до [PERSON] відступлено на користь позивача. Водночас у матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти не повернула, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 250 грн. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. Пунктом 1 частини третьої статті 133\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною четвертою статті 137\~Цивільного процесуального\~кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тож суд вважає, що із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» необхідно стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved