Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернулася до банку з Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23.08.2011 та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було надано у користування кредитну картку та банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту шляхом внесення коштів на кредитний рахунок. В подальшому відповідачем отримані нові кредитні картки, у зв`язку з чим нею були погоджені зміни до умов обслуговування карткового рахунку, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 14.02.2024, згідно до якої змінився розмір відсотку за користування кредитом. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 12.03.2025 відповідач має заборгованість у загальній сумі 42072,55 грн., з яких 33769,52 грн. - заборгованість за кредитом, 8303,03 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. 14.05.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 23.08.2011 відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку "Універсальна". В цій Заяві, підписаній відповідачем та представниками банку, зазначено, що вказана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить договір про надання банківського рахунку. 23.08.2011 відповідачу була надана картка Універсальна, термін дії 05/15. 23.08.2011 відбувся старт карткового рахунку, та зміна розміру кредитного ліміту, який був збільшений до 300 грн. 21.01.2013 відповідачу була надана картка Універсальна mini, термін дії 11/16., 15.05.2015 - картка Універсальна, термін дії 02/18, 25.04.2017 - картка Універсальна, термін дії 04/21, 30.05.2017 - картка Універсальна, термін дії 04/21. 10.08.2018 відбулося збільшення кредитного ліміту до 34000 грн. 25.03.2019 відповідачу була надана картка Універсальна, термін дії 11/22, 27.01.2020- картка Універсальна, термін дії 01/24. 14.02.2024 відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В цій Заяві, підписаній відповідачем та представниками банку, зазначено, що вказана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становить змішаний договір банківського рахунку, споживчого кредиту, обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка». З п.9.2. та 9.3. Основних умов кредитування Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що розмір кредитного ліміту, процентна ставка за кредитом тощо є різною для різних видів кредитних карток та різних видів споживчих кредитів. 14.02.2024 відповідачу була надана картка Універсальна, термін дії 11/27. Згідно з випискою по банківському рахунку за період з 23.08.2011 по 08.04.2025 відповідач користувалася кредитними коштами, здійснювала оплату послуг та товарів. За розрахунком банку станом на 12.03.2025 відповідач має заборгованість у загальній сумі 42072,55 грн., з яких 33769,52 грн. - заборгованість за кредитом, 8303,03 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього ж Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 23.08.2011 відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку "Універсальна". Жодних умов щодо типу кредиту, мети отримання кредиту, загального розміру наданого кредиту, порядку та умов надання кредиту, строку, на який надається кредит, процентної ставки за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів, порядок повернення кредиту та сплати процентів за його користування тощо ця заява не містить. 14.02.2024 відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на таких умовах: тип платіжної картки - Універсальна, розмір кредитного ліміту -не більше 200000 грн., строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, мета кредиту - на споживчі цілі, спосіб надання - безготівковий, процентна ставка - 42% річних, процентна ставка при невиконанні зобов`язання - 42% річних. Таким чином, тільки після 14.02.2024 у банка виникло право нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами, оскільки до цього жодних умов кредитного договору сторони не погоджували. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в період з 23.08.2011 до 13.02.2024 в добровільному порядку АТ КБ "Приватбанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Позивач вимагає стягнення заборгованості, розмір якої станом на 12.03.2025 становить 42072,55 грн., з яких 33769,52 грн. - заборгованість за кредитом, 8303,03 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З наданого розрахунку вбачається, що за період з 17.02.2024 по 12.03.2025 були нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 42% річних, що становило 12348,02 грн. Нарахування відтоків за період до 17.02.2024 є неправомірним, а тому кошти, сплачені відповідачкою і зараховані банком на погашення відсотків за цей період та штрафні санкції, мають бути враховані в рахунок погашення тіла кредиту. За період з 23.08.2011 по 13.02.2024 відповідач сплатила пеню в загальному розмірі 150 грн. Розрахувати суму відсотків, сплачених відповідачкою за цей період не представляється можливим, оскільки частина розрахунку містить загальну сплат по кредиту без розбивки окремо на тіло кредиту та відсотки. За таких обставин суд позбавлений реальної можливості порахувати та перевірити, яку суму коштів, сплачених у вигляді відсотків за користування кредитом, розмір яких не погоджувався сторонами та які банк безпідставно не зарахував в рахунок сплати фактично отриманої суми кредитних коштів Зазначене має значення для того, щоб встановити чи дійсно відповідач, як позичальник за кредитним договором, неналежним чином виконала свої зобов`язання та має заборгованість перед банком та який дійсний розмір цієї заборгованості. Суд вважає, що за встановлених обставин позовні вимоги не є доведеним та обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed