Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

25.08.2025 року представник позивача, шляхом формування у системі «Електронний суд» звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] . Відповідно до позову, представник позивача просила стягнути з [PERSON] : заборгованість за договором про споживчий кредит №3515450, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 07.10.2021 року у розмірі 27360 грн.; заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4310167, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 13.06.2021 року у розмірі 19719,28 грн.; заборгованість за договором позики №75183723, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 26.08.2021 року у розмірі 20437,80\~грн.; у загальному розмірі 67589,08 грн.. Також просила стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн. \~В обґрунтування позову зазначив, що 07.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3515450, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої, позикодавець перерахував грошові кошти у розмірі 4000 грн. Відповідно до умов договору кредитні кошти надавалися строком на 15 днів до 22.10.2021, проценти за користування, якими становили 1800 грн. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору на зазначену ним банківску картку. Крім того, 13.06.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №4310167, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн.. строком на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. Відповідач підтвердив факт ознайомлення з наведеними умовами отримання кредиту та їх прийняття проставленням власного цифрового підпису. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору на зазначену ним банківску картку. Окрім того, 04.07.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 75183723, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої, позикодавець перерахував грошові кошти у розмірі 6000 грн. строком на 30 днів до 25.09.2021 року. Відповідач зобов`язання за кредитними договорами не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. 13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3515450 від 07.10.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 24.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4310167 від 13.06.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75183723 від 26.08.2021, що укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договорами №3515450, №4310167, №75183723. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно розрахунку позивача загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з позичальника за вказаними договорами становить 67589,08 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 50208 грн..; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату складання розрахунку заборгованості) -0,00 грн.; заборгованість з комісії -1160 грн., інфляційні збитки - 192 грн.; нараховані три відсотки річних - 29, 08 грн. Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надавав. З відома позивача, у відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За нормами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За нормами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 07.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3515450 в електронній формі, шляхом прийняття пропозиції про надання (отримання) кредиту на сайті (або в інформаційно-телекомунікаційній системі) позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої, позикодавець перерахував грошові кошти у розмірі 4000 грн., договір кредиту надається строком на 15 днів до 22.10.2021, проценти за користування кредитом - 1800 грн, які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за користування кредитом. До позову додано Довідку сформовану - ТОВ «МІЛОАН», в якій зазначено, що [PERSON] з яким укладено договір №3515450 від 07.10.2021, ідентифікований товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (U85433)). Відповідно довідки ТОВ «ФК «Елаєнс»» від 08.04.2025 року, згідно договору про надання послуг з переказу грошових коштів №40484607_26/10/18-1, підприємство 07.10.2021 на номер картки № [NUMBER] , перерахувало 4000 грн. згідно договору №3515450, номер операції c71db3a7-9d5f-4a1fbae2-38efefc2d55d_637692279251277405. Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «МІЛОАН», заборгованість [PERSON] за договором №3515450 складає 18960 грн., з яких 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13800 грн. заборгованість за відсотками, 1160 грн. заборгованість по комісії. Крім того, 13.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №4310167, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит шляхом переказу на вказиний позичальником банківський картковий рахунок у розмірі 6000 грн. Так, за умовами договору кредит надається строком на 30 днів, з стандартною відсотковою ставкою 1,90 % від суми кредиту за кожен день користуванння кредитом у межах строку надання кредиту та зниженою процентною ставкою 0,57 % в день . Відповідач підписав договір 13.06.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором C500184. На підтверджується перерахування коштів відповідачу, надано довідку ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 06.03.2025, згідно якої 13.06.2021 на номер картки № [NUMBER] , перерахувано 6000 грн. (код авторизації 112461, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-19620831). Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №4310167 від 13.06.2021 року складає 19680 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13680 грн. заборгованість за процентами. Окрім того, 26.08.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №75183723, відповідно до якого товариство надає клієнту кредит в розмірі 6000 грн. строком на 30 днів до 25.09.2021 року (п.п.2.2 п.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,99 % (фіксовану) процентну ставку, на день, яка діє протягом Строку Договору визначеного п.п. 2 п. 2 Договору. Крім того, відповідно до п.1.2 Договору, Проценти - грошові кошти, що нараховуються на Суму Позики i є платою за користування такою Позикою Договором передбачено процентну ставку (фіксовану), денну процентну ставку та процентну ставку за понадстрокове користування позикою, розмири ставок визначені Договором. Відповідач підписав договір 26.08.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором CRo8T1K8pv. Відповідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 06.03.2025 року, згідно договору на переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, підприємство 26.08.2021 на номер картки № [NUMBER] , перерахувало 6000 грн., номер платежу 02304137-efa2-4e59-8c0a-954909a8b75d. Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», заборгованість [PERSON] за договором №75183723 складає 20328 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14328 грн. заборгованість по відсотках. 13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3515450 від 07.10.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року загальна заборгованість [PERSON] за договором №3515450 від 07.10.2021 року складає 18960 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 4000 грн., заборгованість за процентами - 13800 грн., заборгованість по комісії 1160 грн. 24.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4310167 від 13.06.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 року загальна заборгованість [PERSON] за договором №4310167 від 13.06.2021 року складає 19680 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 6000 грн., заборгованість за процентами - 13680 грн.. 27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75183723 від 26.08.2021, що укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 року загальна заборгованість [PERSON] за договором №75183723 від 26.08.2021 року складає 20328 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 6000 грн., заборгованість за процентами - 14328 грн.. В подальшому, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договорами №3515450, №4310167, №75183723. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 року загальна заборгованість [PERSON] складає: - за договором №3515450 від 07.10.2021 року складає 27360 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту складає 4000 грн., заборгованість за процентами - 22200 грн., заборгованість по комісії 1160 грн., - за договором №4310167 від 13.06.2021 року складає 19791,28 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту складає 6000 грн., заборгованість за процентами - 13680 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України -111,28 грн. (15,28 грн. - нараховані три відсотки річних, 96 грн. інфляційні збитки), - за договором №75183723 від 26.08.2021 року складає 20437,80 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту складає 6000 грн., заборгованість за процентами - 14328 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України -109,80 грн. (13,80 грн. - нараховані три відсотки річних, 96 грн. інфляційні збитки). Згідно з наданим розрахунком, вбачається, що нарахування заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснювались до 23.02.2022 року включно. Наявним у справі доказами підтверджується набуття ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до відповідача за вказаними вище договорами позики, які укладені в електронній формі та умови яких позикодавцем були виконані. Відповідно Розрахунку заборгованості наданого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заборгованість відповідача складає 67589,08 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 50208 грн.; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату складання розрахунку заборгованості) -0,00 грн.; заборгованість з комісії -1160 грн., інфляційні збитки - 192 грн.; нараховані три відсотки річних - 29,08 грн. В свою чергу, доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредитів та сплати процентів суду не надано, розрахунки заборгованості не спростовано. Щодо стягнення заборгованості за комісією нарахованої згідно дововору №3515450 від 07.10.2021 року, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Так, згідно п.1.5.1. договору №3515450 про споживчий кредит від 07.10.2021 року комісія за надання кредиту становить 1160 грн, яка нараховується за ставкою 29.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Платежі за супровідні послуги кредитодавця, а саме комісія за надання кредиту - 1160 грн. також передбачена у Паспорті споживчого кредиту №3515450. Між тим, ні в договорі про споживчий кредит, ні в Паспорті не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія. Водночас, згідно ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неуповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, супутня послуга банку, визначена як «за надання кредиту», має надаватися клієнту банку безоплатно. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача комісії у сумі 1160 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та отримані кошти згідно умов договорів не повернув, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості в загальному розмірі 66429,08 грн., з яких - за договором про споживчий кредит №3515450, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 07.10.2021 року у розмірі 26200 грн.; - за договором про надання споживчого кредиту №4310167, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 13.06.2021 року у розмірі 19719,28 грн.; - за договором позики №75183723, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 26.08.2021 року у розмірі 20437,80 грн.. Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04 червня 2021року по справі №380/887/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 16000 грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору за поданням даного позову. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №01-07/2024 про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «Лігал Ассістанс»; Заявку на надання юридичної допомоги №34 від 01.07.2025 року, Витяг з акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025, відповідно до якого надано правову допомогу у виді усної консультації з вивченням документів вартістю 4000 грн.., складання позовної заяви вартістю 12000 грн. Таким чином, враховуючи, що дана справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є малозначною, ціна позову не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, незначні обсяги виконаної роботи, види наданих послуг, надання правничої допомоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в даній справі зводилося до складання позовної заяви. Виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2381,21\~грн.. (66429,08 грн./ 67589,08 грн. х 2422,40 грн.).

Outcome: partial