Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

03 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 12 травня 2024 року [PERSON] уклала із ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» договір про відкриття кредитної лінії № 1394-2230 продукту «CreditKasa», відповідно до якого отримала кредит у розмірі 7100 гривень шляхом безготівкового переказу на її банківський рахунок. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином умов договору у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 35500 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7100 гривень, за процентами - 28400 гривень, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 57, 58), у позовній заяві просив розглядати справу без його участі (а. с. 10). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 59), про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалою від 04 листопада 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Судом встановлено, що 12 травня 2024 року [PERSON] уклала із ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» договір про відкриття кредитної лінії № 1394-2230 продукту «CreditKasa» (далі - Договір), відповідно до умов якого отримала кредит на суму 7100 гривень на строк 365 днів (до 11 травня 2025 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою, шляхом безготівкового переказу на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 15 % від суми кредиту, що дорівнює 1065 гривень, згідно з узгодженим між сторонами графіком. Договір укладений на умовах його строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (а. с. 11). Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок неповерненої суми за кредитом за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка - 1,45 процента, яка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та /або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою (пункт 4.10 Договору). Пунктом 10.1 Договору передбачено, що позичальник за умови дотримання вимог пунктів 10.2, 10.3 Договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування кредитом за зниженою процентною ставкою, в розмірі 1,45 процента за кожен день користування кредитом. У разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих за Пільговою процентною ставкою процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду, нарахування процентів за користування кредитом за перший базовий період здійснюється за стандартною процентною ставкою (за виключенням періоду нарахування відсотків за промо - ставкою, якщо позичальнику було надано право протягом певного періоду сплачувати проценти за користування кредитом за промо-ставкою). Надалі нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту. З моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів подальше нарахування подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою. Базовий період складає 30 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду (пункт 4.8 Договору). Відповідно до пункту 3.10 Договору передбачено, що укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі цей Договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та правил. Пунктом 12.14 Договору передбачено, що невід`ємною частиною цього Договору є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України. Кредитний договір, правила відкриття кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1394-2230 (графік платежів за Договором) підписані відповідачкою електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на електронну адресу відповідачки - tta37473@gmail.com, про що свідчить пункт 13 Договору (а. с. 20 на звороті). На виконання умов Договору 12 травня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахувало кошти в сумі 7100 гривень на банківську картку відповідачки № [NUMBER] (номер транзакції в системі LiqPay.ua 2461141389) (а. с. 35). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», надавши відповідачці кредит, свої зобов`язання за Договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачене право банку встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видно, що заборгованість [PERSON] за Договором № 1394-2230 від 12 травня 2024 року становить 35500 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту - 7100 гривень, заборгованість за процентами - 28400 гривень (а. с. 8). Проте, не можна повністю погодитися із розміром нарахованих позивачем процентів за користування кредитними коштами з таких підстав. Зі змісту укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] кредитного договору видно, що кредит надавався відповідачці на задоволення власних потреб і в контексті пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» є споживчим кредитом. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Пунктом 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5 %. У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Тобто, вимоги пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» діють лише щодо договорів про споживчий кредит, які були укладені до набрання чинності цим Законом (до 24 грудня 2023 року) і лише, якщо строк їх дії продовжувався після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір відповідачка уклала 12 травня 2024 року, у зв`язку з чим на нього не поширюється дія пункту 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Натомість в пунктах 4.10, 10.1 Договору укладеного між сторонами кредитного договору №1394-2230 від 12 травня 2024 року передбачено сплату відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,45 % за один день користування кредитом та за зниженою процентною ставкою 1,45%, яка застосовується в межах строку кредитування, що не відповідає вимогам частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на вказане, розмір відсотків за користування кредитними коштами за договором № 1394-2230 від 12 травня 2024 року з урахуванням встановлених законом обмежень в межах строку дії договору (365 дн.) становить 25915 гривень (7100 грн * 1 % * 365 дн. = 25915 грн), які слід стягнути з відповідачки. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права, то суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила їхні умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме - неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений частково (93 %), з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2252 гривні 83 копійки (2422,40 грн * 93 % = 2252,83 грн). На підставі викладеного, статей 526, 530, 549, 610, 612, 629, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: partial