Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

1. Стислий виклад позиції заявника. Представник заявника [PERSON] , яка в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить суд встановити факт проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви заявник, зазначає, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , 1944 року народження. З цього часу відкрилася спадщина, до складу якої входить 2/3 квартири [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , є її син [PERSON] . 09 квітня 2025 року [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Климової О.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 квартири [ADDRESS] . Однак, нотаріусом була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій заначено, що відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначає, що встановлення факту постійно проживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини необхідно для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що належала померлій, що в свою чергу дасть можливість здійснити запис про право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав і подати заяву про надання компенсації за зруйноване житло, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. 2. Заяви, клопотання заявника та заінтересованих осіб. В судовому засіданні заявник [PERSON] , та її представник [PERSON] , підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. В судове засідання заінтересована особа Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Климова О.В., не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. В судовому засіданні свідки [PERSON] , є далеким родичем заявнику та [PERSON] , знайома та сусідка, пояснили, що [PERSON] , разом зі своєю дружиною дійсно проживав разом із бабусею з 2022 року та до того часу як вони її поклали до лікарні, оскільки у неї було хвороба деменція. Зазначають, що вони проживали однією сім`єю, вели спільний побут, спільне господарство були поряд з бабусею, в них були гарні відносини. Похованнями займався [PERSON] . 3. Процесуальні дії по справі. 02 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено судове засідання. 15 вересня 2025 року ухвалою суду заяву позивача про витребування доказів задоволено та витребувано копію спадкової справи. Суд вислухавши заявника, представника заявника, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис № 307 . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з: 2/3 квартири за адресою:Донецької області, м.Покровськ, мікрорайон Південний, які увійшли до складу спадкового майна. Заявник зазначає, що померла [PERSON] є її рідною матір`ю, що підтверджується наступними документами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 42. З копії спадкової справи №10/2025, заведеної після померлої [PERSON] , наданої завідувачем Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Климова О.В., вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори звернувся лише [PERSON] . Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 09 квітня 2025 року за вих. №70/02-31, Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Климова О.В., відмовила заявнику у вчиненні нотаріальної діївидачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із тим, на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідност. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силуст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статей1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зістаттею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третястатті 46 цього Кодексу). Згідно з ч.2, 4ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пленум Верховного Суду України у пункті 21постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставістатті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1ст. 80 ЦПК України). За змістом частин 1-3статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів. Свідки [PERSON] , та [PERSON] , підтвердили факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільний побут, спільне господарство. Враховуючи викладене та оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеними обставини на які посилається заявник як на підставу своїх вимог про встановлення факту проживання однією сім?єю з [PERSON] з квітня 2022 року по [INFO] день її смерті. Встановлення в судовому порядку даного факту необхідно заявнику для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення. 6. Висновки суду. Таким чином, встановлені судом, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що заяву [PERSON] слід задовольнити. Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved