Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Позов обґрунтований тим, що 29.07.2021 Дунаєвецьким районним\~судом Хмельницької\~області задоволено позов МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (суборгації) у розмірі 29\~887,96 та судовий збір у розмірі 2 270 грн. МТСБУ звернулося до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №67031635. Однак рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.07.2021 не виконане. З урахуванням вищезазначеного позивач зазначає, що має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення рішення суду по справі № 674/402/21 \~30.07.2021 та до дня подання позовної заяви до суду 12.08.2025. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 19\~001,58 грн, загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 10.03.2022 по 30.07.2025 складає 3\~623,40 грн. Позивач звертає увагу, що між ним та відповідачем не було укладено жодних договорів про надання позики/кредиту, оскільки по даній справі виплата проводилась за пошкоджений транспортний засіб іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому в порядку регресу було стягнуто з відповідача завдані збитки, про що було винесено рішення суду. По даній справі наявні деліктні зобов`язання або «зобов`язання із заподіяння шкоди», які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав, а відтак положення п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не можуть бути застосовані до даної справи. Тому позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми боргу у загальному розмірі 22 624,98 грн та 3 028 грн судового збору. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15.09.2025 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Направив клопотання про слухання справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзив не подав, будь-яких заяв до суду не направляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного\~суду Хмельницької\~області від 29.07.2021 у справі №674/402/21 задоволено позов МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (суборгації) у розмірі 29\~887,96 та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 05.10.2021 головним державним виконавцем Дунаєвецького відділу ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козіяном О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67031635 з примусового виконання виконавчого листа Дунаєвецького районного суду Хмельницької області №674/402/21 виданого 16.09.2021 щодо стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ завдані збитки у порядку регресу у розмірі 29\~887,96 грн. Відповідно до ч.1 ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.598\~ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.611\~ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 у справі 912/1120/16 нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до ст.625\~ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у ст.625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами Закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Згідно зі ст.ст.525, 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно зі ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд зазначає, що строк виконання зобов`язання перед Моторним (транспортним) страховим бюро України у [PERSON] настав з часу ухвалення рішення Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області, тобто з 29.07.2021, яке набрало законної сили 30.08.2021. У зв`язку із несплатою відповідачем коштів стягнутих за рішенням Дунаєвецького районного\~судом Хмельницької\~області від 29.07.2021 по справі №674/402/21 позивач нарахував відповідачу, відповідно до ч.2\~ст.625\~ЦК України інфляційні втрати (інфляційне збільшення) за період з 30.07.2021 по 12.08.2025 в розмірі 19\~001,58 грн та 3 % річних за користування грошовими коштами (штрафні санкції) в розмірі 3\~623,40 грн. Згідно зі ст.ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог та наданих на їх підтвердження доказів. Таким чином, з огляду на зазначене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3\~623 ,40 грн, інфляційні втрати у розмірі 19\~001,58 грн, а в загальному розмірі 22\~624,98 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3 028 грн.

Outcome: approved