Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Адвокат Смаль В.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір і спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 03.03.2020 у справі № 622/1546/19 у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн, щомісячно, стягнувши аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] з 21.06.2014 по 30.01.2020 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 30.01.2009 їх шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 03.03.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі. В розмірі 1800,00 грн, щомісячно, починаючи з 26.12.2019 і до досягнення сином повноліття. У відповідача змінилося матеріальне становище та обсяг доходів. Розмір, присуджених до стягнення аліментів з 2020 року на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки наразі збільшилися потреби у її розвитку, навчанні та вихованні, у зв`язку з чим просить змінити спосіб стягнення аліментів і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача адвокат Смаль В.В. надав до суду заяву, у якій підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та просить справу розглядати за його відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 03.03.2020 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн щомісячно, починаючи з 26.12.2019 і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 8. 9-11). Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12.09.2024 № 52- солдат [PERSON] , 1984 р.н. має діагноз: травми, порання, контузія, каліцтво пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як тяжка. Придатний до військової служби. З довідки № 139 лікаря евакуаційного відділення МР А7041 від 09.05.2025 старший солдат [PERSON] , [INFO] , в/ч [NUMBER] знаходиться на лікуванні в лазареті МР [NUMBER] з 09.05.2025 (07:30) з діагнозом ВТ (09.05.25) АБТ без пошкодження б/п. Цефалгічний синдром. Орієнтований термін госпіталізації 3 дні. Відповідно до виписки епікриз із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09.05.2025 № 139 [PERSON] , [INFO] , ст. солдат [NUMBER] перебував у терапевтичному відділенні 09.05.2025 із діагнозом: ВТ (09.05.25) АБТ без пошкодження б/п. Цефалгічний синдром. Застосовані норми права, мотиви та висновки суду. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, батьки можуть подати до суду заяву про збільшення або зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Частиною 4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Судом встановлено, що з часу присудження аліментів змінилось матеріальне становище платника аліментів, оскільки відповідач проходить службу в Збройних Силах України, отримує щомісячне грошове забезпечення. Так, на момент присудження аліментів відповідач працював на кондитерській фабриці і посилався на те, що його доходи не дозволяють йому сплачувати на утримання сина 3 000 грн, а тому аліменти були присуджені в твердій грошовій сумі у розмірі 1 800 грн.. На момент звернення позивачки з позовом відповідач отримує регулярний дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця. Таким чином, суд констатує, що матеріалами справи підтверджується, що матеріальне становище відповідача змінилось. Крім того, суд вважає, що розмір аліментів, який присуджений до стягнення з відповідача в сумі 1 800 грн щомісячно є вочевидь недостатнім для забезпечення належного утримання дитини 10-річного віку, враховуючи реальну вартість продуктів харчування, одягу, коштів для забезпечення побутових потреб, а у разі необхідності - лікування. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку заробітку відповідача, та стягувати із відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач надав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів. Враховуючи право позивача на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, законодавчо встановлений прожитковим мінімумом для дітей, з урахуванням віку та потреб дитини,

Outcome: approved