Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

26.08.2025\~ТОВ «УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ»,\~в особі\~представника за\~довіреністю Дідуха\~Є.О.,\~звернулося\~до\~Хортицького районного\~суду\~м.\~Запоріжжя\~з\~позовом,\~в\~якому\~просить стягнути\~з\~ [PERSON] \~на\~користь\~товариства заборгованість\~за\~кредитним\~договором у\~розмірі\~32\~000,00\~грн.,\~а\~також\~ судовий\~збір\~у\~розмірі 2422,40\~грн.\~та\~витрати\~на правову\~допомогу\~у\~розмірі 10\~000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 04.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 4621582, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 5000 грн., строк кредитування 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 1,5 % в день. 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 25/11/2024, згідно якому останнє товариство набула право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 4621582 від 04.05.2024, що був укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Відповідач користувався коштами, проте всупереч умов договору свої зобов`язання з повернення кредиту не виконав, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви має заборгованість на загальну суму 32 000,00 грн, яка склалася за кредитом (тіло) в розмірі 5000,00 грн, процентами нарахованими первісним кредитором\~15 450,00 грн, процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 11\~550,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з [PERSON] \~вказану заборгованість за договором, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді від 28.08.2025 вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справ з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 02.10.2025 витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію стосовно [PERSON] . У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Виходячи з положень ч. ч. 1, 3\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6\~статті 11 Закону, передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним\~договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,\~а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (Закон України «Про споживче кредитування»). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 04.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 4621582, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 5000 грн., строк кредитування 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 1,5 % в день. За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», відповідно до зазначеного договору № 4621582 від 04.05.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 5000 грн. на платіжну карту [NUMBER] . Факт перерахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] підтверджується також випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] , відповідно якого [PERSON] було здійснено переказ 04.05.2024 у сумі 5000,00 грн. 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 25/11/2024, згідно якому останнє товариство набула право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 4621582 від 04.05.2024, що був укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Відповідач користувався коштами, проте всупереч умов договору свої зобов`язання з повернення кредиту не виконав, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви має заборгованість на загальну суму 32 000,00 грн, яка склалася за кредитом (тіло) в розмірі 5000,00 грн, процентами нарахованими первісним кредитором\~15 450,00 грн, процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 11\~550,00 грн. Вказана заборгованість відповідачем добровільно на час розгляду справи в суді не погашена. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Українські фінансові операції» слід задовольнити та стягнути з відповідача вказану заборгованість за договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦК). Судом встановлено, що позивачем заявлено стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія договору про надання юридичних послуг №01/08/2024-А, укладеного 01.08.2024 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідухом Є.О., акт №4621582 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №01/08/2024-А від 01.08.2024. За таких обставин, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141\~ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд присуджує позивачу з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved