Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

25.07.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МТМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 10\~166 грн. 54 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. За період з 01.12.2023 року по 31.03.2025 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , на суму 10\~166 грн. 54 коп. З 01.11.2021 року між позивачем та відповідачем укладений Типовий індивідуальний договір № 1103033978 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті КОНЦЕРНУ «МТМ». Боржник не належним чином виконував свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим КОНЦЕРН «МТМ» змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 30.07.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача, згідно з наданою заявою, не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 05.11.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтями 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з\~ ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель;виконавці комунальних послуг. На виконання вимог закону 02.10.2021 року позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті КОНЦЕРНУ «МТМ». Судом встановлено, що позивач КОНЦЕРН «МТМ» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 01.12.2023 року по 31.03.2025 року надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартість яких не сплачена на суму 10\~166 грн. 54 коп., що також підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до статей 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За правилами\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830\~(далі Правила), розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно із\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з\~ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно із інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 06.4-06/02/19225 від 28.07.2025 року, місце проживання [PERSON] , [INFO] , було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 17.06.1993 року по 07.10.2015 року. Станом на теперішній час інформація дощо декларування/реєстрації місця проживання вищевказаної особи в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя відсутня. При цьому, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які були надані за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Відомостей про реєстрацію місця проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , не знайдено. Крім того, позивачем жодних документів та доказів щодо власності суду не надано. Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 1623827 від 31.07.2025 року відомості про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України). Аналізуючи перелічені докази, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МТМ» до [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що остання є власником житлового приміщення або споживачем послуг, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2023 року по 31.03.2025 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: dismissed