Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - М. Ткаченко, 21.04.2025 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором №4348133 від 17.06.2021 року у розмірі 23 925 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 17.06.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4348133 з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом. За умовами договору ТОВ «МІЛОАН» перерахувало позичальникові кредитні кошти на вказаний ним картковий рахунок у розмірі 3 000 грн. 00 коп. Кредитний договір було укладено строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії. Протягом обумовленого строку відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустив утворення заборгованості у розмірі 23 925 грн. 00 коп., яка включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 000 грн., прострочену заборгованість по процентам - 20625 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп. 16.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №16/12-2021-43 відступлення права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №4348133, укладеним із [PERSON] . У подальшому, 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-03/2023/01 відступлення права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №4348133, укладеним із [PERSON] . Оскільки заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 09.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.84). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала. Причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.06.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4348133 (індивідуальна частина), за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальникові грошові кошти (фінансовий кредит) у валюті - українська гривня, в сумі 3 000 грн. 00 коп. (п.п.1.1-1.4) строком на 30 днів з 17.06.2021 до 17.07.2021. Відповідно до п.1.5 договору, загальні витрати позичальника складають 1 615 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 5 015 грн. 00 коп. Комісія за надання кредиту складає 340 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом - 1 425 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Тип процентної ставки - фіксована (п.1.7). Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена у п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору. Як слідує з п.2.3.1.2 договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загального строку пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Відповідно до п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальникові безготівково шляхом переказу на картковий рахунок. Указаний договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступному, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено розділом 6 договору. При укладенні договору було проведено ідентифікацію клієнта [PERSON] кредитором ТОВ «МІЛОАН», та акцепт договору позичальником прийнято шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора буквено-цифрового вираження, відправленого на вказаний позичальником номер мобільного телефону [NUMBER] . Відповідно до ст. 626 ЦПК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №4348133 від 17.06.2021 року дійсно укладений сторонами правочину - ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника - [PERSON] , її персональні дані, номер мобільного телефону [NUMBER] , на який 26.08.2021 року відправлено одноразовий ідентифікатор U77550 в якості аналога власноручного підпису позичальника. Ідентифікацію позичальника товариством було проведено належним чином, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 54). Судовим розглядом встановлено, що свої зобов`язання за договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі - 3 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про переказ коштів через сервіс LiqPay, дата та час платежу - 17.06.2021 року о 17.50 год., призначення «кошти згідно договору 4348133», платник - ТОВ «МІЛОАН» (видача), ID платежу 1679716949 (а.с. 55). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Натомість [PERSON] допустила порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 23 925 грн. 00 коп., яка включає: заборгованість за тілом кредиту - 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 20625 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп. Доказів на спростування цьому відповідач суду не надав, власний контррозрахунок, у випадку незгоди із заявленим боргом, не навів. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] відповідно до наданого позивачем розрахунку та виписки по рахунку користувалася кредитними коштами, наданими їй ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором №4348133 від 17.06.2021 року у вигляді наданого кредиту, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Пунктом 3.2.6 договору визначено, що товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Судовим розглядом встановлено, що 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №16/12-2021-43, згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за кредитним договором №4348133 від 17.06.2021 року, укладеним із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 13425 грн. 00 коп. (що включає: прострочену заборгованість за тілом кредиту - 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 10125 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп.), що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників, платіжним дорученням та Витягом з Реєстру боржників (а.с. 12-20, 24). Надалі, 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги за кредитним договором №4348133 від 17.06.2021 року, укладеним із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 23925 грн. 00 коп. (що включає: прострочену заборгованість за тілом кредиту - 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 20625 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп.), що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників, платіжним дорученням та Витягом з Реєстру боржників (а.с. 25-30, 32-36). Відповідно до приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором, законом. Враховуючи, що ТОВ «МІЛОАН» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» кінцево, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. За результатами розгляду справи встановлено, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, комісії, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №4348133 від 17.06.2021 року, до якої позивачем включено такі складові, розраховані станом на 24.03.2025 року: заборгованість за тілом кредиту - 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 20625 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп. Судовим розглядом встановлено, що заборгованість по процентам була нарахована спочатку за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом - 30 днів до 17.07.2021 року (згідно з п.1.5.2 договору), що становить 1 125 грн. 00 коп. (з розрахунку: 3 000 грн. * 1,25% / 100% * 30 днів). Починаючи з 18.07.2021 року товариством застосовано стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту (3 000 грн. 00 коп.) за кожен день користування кредитом в межах 60 днів з 18.07.2025 року до 15 вересня 2021 року (відповідно до п.1.6, п.2.3.1.2 договору), зважаючи на те, що в межах строку кредитування позичальник кошти не повернув та продовжив користуватись ними після закінчення строку кредитування. Відтак, кредитором нараховано процентів за стандартною ставкою у розмірі 9000 грн. 00 коп. (з розрахунку: 3 000 грн. * 5% / 100% *60 днів). Загальний розмір заборгованості по процентам склав 10125 грн. 00 коп. (з розрахунку: 1125 + 9000) (а.с. 9-10). Після відступлення права вимоги ТОВ «МІЛОАН» на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 16.12.2021 року, новий кредитор здійснив донарахування процентів із застосуванням стандартної (базової) процентної ставки за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту (3 000 грн. 00 коп.) ще за 69 днів (за період з 16.12.2021 до 23.02.2021 року), в результаті чого заборгованість по процентам була збільшена на 10500 грн. 00 коп. Після 23.02.2021 року проценти не нараховувались, заборгованість станом на 10.03.2023 року склала 23925 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 20625 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп. (а.с. 8). Разом з тим, після відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.03.2023 року, новий кредитор не здійснював нових нарахувань та вимог по ст. 625 ЦК України не заявляв; відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 24.03.2025 року заборгованість за кредитним договором встановлена у розмірі 23925 грн. 00 коп. та включає: заборгованість за тілом кредиту - 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 20625 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп. (а.с. 11). У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн. 00 коп., по процентам за користування кредитом у сумі 10125 грн. 00 коп., комісії - 300 грн. 00 коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору. При цьому, донарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» процентів за період з 16.12.2021 року до 23.02.2021 року у сумі 10500 грн. 00 коп. здійснено поза межами строку дії договору та перевищує узгоджені сторонами у п.2.3.1.2 межі пролонгації строку кредитування (понадстрокове користування кредитом), а відтак нарахування процентів у вищевказаному розмірі є протиправним. Враховуючи викладене вище, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як дійсним кредитором, які підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за кредитним договором №4348133 від 17.06.2021 року в розмірі 13425 грн. 00 коп., яка складається із: 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 10125 грн. 00 коп. - заборгованість по процентам.; 300 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить із часткового задоволення заявлених вимог (на 56, 11%), а тому понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно частині задоволених вимог: 1359 грн. 20 коп. судового збору та 5 049 грн. 90 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial