Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно в вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , який залишився після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Спадщину, відкриту після його смерті позивач прийняла своєчасно і належним чином, оскільки на момент смерті батька був зареєстрований та постійно проживав разом з ним за однією адресою а також звернувся з відповідною заявою до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Однак, при оформленні спадщини в вигляді житлового будинку та господарських споруд в нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. 15.07.2025 була видана Постанова про відмову в вчинені нотаріальної дії в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок - договір купівлі-продажу, посвідчений 25.01.1983 секретарем Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області не був зареєстрований в ЗМБТІ. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права на це спадкове майно позивач не має змоги в нотаріальному порядку, тому він вимушений звернутися до суду. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,6 кв.м. та складається з житлового будинку літ. А., надвірних будівель: гаражу літ. Б, сараїв літ. В.,Г., погрібу з шийкою літ. пг., паркану № 1, воріт № 3, хвіртки - №3, басейн - №4, водопроводу - №5. Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06.08.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. В ході підготовки справи до судового розгляду відповідач Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області надала заяву про розгляду справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, жодних заяв по суті справи не надавала. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 10.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області в судове засідання свого представника не направила, жодних заяв або клопотань не надсилала. Суд за вказаних обставин вважає за можливе розгляд справи за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1233 ЦК України заповіт це письмове розпорядження спадкодавця відносно свого майна. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.01.2023 виданий Запорізьким ВДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Із матеріалів спадкової справи № 16/2023, наданої суду Запорізькою районною нотаріальною конторою, яка відкрита після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що після його смерті спадщину за заповітом прийняв позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] надала заяву відповідно до якої відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після її чоловіка [PERSON] . Також вона не претендує на 1/2 частку у спільному майні подружжя. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] , який було посвідчено 01.09.2010 секретарем виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за № 302, оригінал якого знаходиться в матеріалах спадкової справи, вбачається, що все належне їй на час смерті майно [PERSON] заповідала позивачу [PERSON] . Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2025 вбачається, що спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок [ADDRESS] в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній, і відповідне право власності не зареєстровано в ЗМБТІ. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей ( інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 25.01.1983 укладеного між [PERSON] , яка діє в особі [PERSON] , та [PERSON] , останній набув у власність будинок [ADDRESS] , вказаний договір посвідчено секретарем виконкому Долинської сільської ради Поліщук Р.М., та підтверджується випискою з погосподарської книги від 08.07.2025 № 2109. Таким чином на час укладення вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] , а саме станом на 25.01.1983 діяли норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документу на речі. При цьому ч. 2 ст. 227 УРСР передбачала реєстрацію жилого будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору в виконавчому комітеті сільської ради. Право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами набуто на підставі нотаріально посвідчених секретарем Долинскьої сільської ради Запорізького району Запорізької області договору купівлі-продажу, який зареєстрований в книзі записів нотаріальних дій за №4, що відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР (1963 р.). Даний договір складено згідно п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УССР» від 31.10.1975 і п. 45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих» від 09.01.1976 року, ст.4 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу УССР» від 31.01.1966 року. Відповідно п. 1 ст. 1 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу УССР» від 31.01.1966, щ діяла до 13.01.1995 тільки в містах та селищах міського типу реєстрацію житлових будинків проводило бюро технічної інвентаризації. Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до п. 5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться Постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки, у позасудовому порядку у позивача відсутня можливість отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок, суд приходить до остаточного висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved