Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник позивача звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю.\~ Позов мотивує\~тим,\~що в [PERSON] у Донецькому обласному центрі зайнятості надано статус безробітного з 05.09.2024 року та призначено виплати допомоги по безробіттю. 15.11.2024 призупинено виплату по безробіттю у зв`язку із здійсненням перевірки достовірності відомостей. 18.11.2024 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 18.11.2024 у зв`язку з поданням безробітним особистої письмової заяви про знаття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг. 06.12.2024 було прийнято рішення про повернення коштів з 06.09.2024 по 14.11.2024, сума боргу 6530, 00 грн. За результатами розслідування Позивачем було встановлено, що згідно даних отриманих від Головного управління ПФУ в Донецькій області, Відповідач звернулась з заявою про призначення пенсій 11.07.2024 року. 06.09.2024 року Донецьким окружним адміністративним судом було винесено рішення щодо скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії та на виконання рішення вищезазначеного суду, розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.10.2024 року Відповідачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно заяви Відповідача, яка була подана 11.07.2024 року. На переконання Позивача, під час перебування на обліку в центрі зайнятості, Відповідач не повідомила про факт та обставини, що випливають на виплату допомоги по безробіттю, а саме про призначення пенсії, тим самим продовжувала незаконно отримувати допомогу по безробіттю за період з 06.09.2024 по 04.11.2024. Цими діями було завдано шкоду Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у розмірі 5 330 грн. 00 коп. Кошти у розмірі 1200 грн. 00 коп. за період перебування у статусі безробітного з 05.11.2024 по 14.11.2024 було утримано з Відповідача (тобто було здійснено нарахування та відсутня фактична виплата). Тому просить стягнути з відповідача\~виплачену допомогу по безробіттю в сумі 5 330, 00 грн., а також судовий збір в сумі 3028, 00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, повідомлена належним чином, в позові просила про розгляд справи за її відсутності. В минулому судовому засіданні надала пояснення по справі, просила позов задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за в його відсутності, просив в задоволенні вимог позивача відмовити. В минулому судовому засіданні надав пояснення по справі, просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.\~\~ Судом встановлено, що 05.09.2024 відповідач [PERSON] звернулася до Краматорського міського центру зайнятості за наданням статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю. Як вбачається із заяви відповідач підтвердила, що «через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та за вислугу років не призначено». На [PERSON] в Краматорському міському центрі зайнятості було заведено персональну картку № 052524082800006. Наказами Краматорським міського центру зайнятості № НТ240905 від 05.09.2024 року та №НТ240906 від 06.09.2024 року відповідачу був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 06.09.2024 та розпочати її виплату. Наказами Краматорського міського центру зайнятості № НТ241115 від 15.11.2024 призупинено виплату по безробіттю у зв`язку із здійсненням перевірки достовірності відомостей, № НТ241118 від 18.11.2024 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 18.11.2024 у зв`язку з поданням безробітним особистої письмової заяви про знаття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг. Відповідно до листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.11.2024 року було встановлено, що [PERSON] призначена пенсія за віком з 11.07.2024 року. Як встановлено судом, 11.07.2024 [PERSON] зверталася до територіальних органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії на пільгових умовах. Рішенням ГУ ПФУ від 19.07.2024 року [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи. Отже, звертаючись до Краматорського центру зайнятості 05.09.2024 з заявою про отримання статусу безробітної відповідачка мала відповіді Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.09.2024 по справі №200/5319/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 [PERSON] період трудової діяльності період її роботи з 09.05.1996 по 05.11.2007 на посаді машиніста компресорної установки та з 06.11.2007 по 31.03.2014 на посаді машиніста підйому поверхні. Рішення суду набрало законної сили 07.10.2024. На виконання\~рішення вищезазначеного\~суду,\~розпорядженням Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Донецькій\~області від\~25.10.2024\~року [PERSON] \~було призначено\~пенсію за\~віком на\~пільгових умовах\~згідно заяви\~Відповідача,\~яка була\~подана 11.07.2024\~року. 01.11.2024 року Головне управління ПФУ в Донецькій області винесло рішення № 051330003783 про призначення пенсії згідно рішення суду № 200/5319/24 від 06.09.2024 року з 11.07.2024 року по довічно. Наказом Краматорський міського центру зайнятості №НТ241206 від 06.12.2024 року прийнято рішення про повернення коштів [PERSON] з 06.09.2024 по 14.11.2024, сума боргу 6530.00 грн. 09.12.2024 року Краматорський міський центр зайнятості звернувся до [PERSON] з претензією про повернення незаконно отриманих коштів у сумі 5 330, 00 грн, відповідач добровільно кошти не повернула. Суд при ухваленні рішення виходить з такого. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України\~«Про зайнятість\~населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених\~законом, та можливості добровільного страхування у випадках, передбачених законом. Частиною 1ст.\~43\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» передбачено встановлення статусу безробітного, а саме статус зареєстрованого безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). Згідно з ч. 3ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»\~відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. За ч. 2\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1ст.\~31\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне страхування\~на випадок\~безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до статті 45 Закону України «Про зайнятість населення». Як зазначено у ч. 1\~ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення»\~реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: 8) встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг; 13) досягнення особою встановленого\~статтею 26Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. Аналогічно абзацами 14 та підпункту 18 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 19.09.2018 року № 792\~(чинній на час перебування [PERSON] у статусі безробітної) Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного: 1) з дня: досягнення зареєстрованим безробітним встановленого статтею 26 Закону України\~Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування\~пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років; встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Верховний Суд України в постанові від 17 лютого 2015 року по справі №21-20а-15 дійшов до висновку про те, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~визначено, що фонд має право: стягувати відповідно до\~закону\~кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Згідно з ч. 2, 3ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~в редакції на момент виникнення спірних правовідносин застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, умовою стягнення виплаченого забезпечення є умисне невиконання застрахованою особою своїх обов`язків та зловживання ними. Відтак, позивач повинен довести вину відповідачки у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме подання нею недостовірних даних. Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду від 19.12.2018 у справі № 802/1206/17-а та від 24.04.2019 у справі № 757/17820/17-ц (провадження № 61-45759св18). Вищевказане узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 (провадження №61-33727св18). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц, провадження №14-445цс18, дійшла висновку, що у\~статті 1215\~ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічні висновки викладені постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). У цій справі позивачем не доведено вину відповідачки у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про призначення та отримання пенсії з метою незаконного отримання допомоги з безробіття, а також не доведено факт отримання пенсії в період надання відповідачу допомоги по безробіттю, і таких обставин і доказів матеріали справи не містять. Сам факт звернення до територіального органу Пенсійного Фонду України з заявою про призначення пенсії та до суду за захистом своїх прав не може бути розцінене як недобросовісне набуття допомоги по безробіттю, як і не встановлено судом наявності рахункової помилки. Про зміну обставин, які реально могли б вплинути на припинення реєстрації відповідачки в центрі зайнятості відповідно до\~ст. 45 Закону України «Про зайнятість», а саме про призначення пенсії та її виплату [PERSON] дізналася 01.11.2024 року з рішення № 051330003783 Головного управління ПФУ в Донецькій області, внаслідок набрання рішення адміністративного суду законної сили та розгляду її заяви. З урахуванням викладеного, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення відповідно до статті\~1212,\~1215 ЦК України\~з відповідачки нарахованих Краматорським центром зайнятості 5 330, 00 грн допомоги по безробіттю, передбачених\~Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки на момент набуття статусу безробітної та під час отримання допомоги вона не подавала до Краматорського обласного центру зайнятості недостовірних даних; виплата допомоги по безробіттю здійснена за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та відсутності факту недобросовісності набувача - [PERSON] .. Відповідачем не доведено факту "зайво" сплаченої відповідачці допомоги по безробіттю. В задоволенні позову слід відмовити. У разі відмови в задоволенні позову судові витрати з відповідачки не стягуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed