Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

17 квітня 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс», через систему «Електронний суд», звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №31372-02/2023 від 20 березня 2023 року в сумі 52 260 гривень та судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтовує тим, 20 березня 2023 року між ТОВ "ФК"Інвеструм" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №31372-03/2023. Відповідно до умов договору, ТОВ "ФК"Інвеструм" взяло на себе зобов`язання видати позичальнику кредит в розмірі 13 400 гривень для власних потреб, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається на строк 25 днів, базова процентна ставка 2,5% на день. Фінансова установа свої зобовязання виконанла та надала відповідачу кредит, шляхом перерахування грошових коштів на картку позичальника № [NUMBER] . 03 липня 2023 року між ТОВ "ФК"Інвеструм" та ТОВ "Стар Файненс Груп" укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача передано ТОВ "Стар Файненс Груп". 29 листопада 2023 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача відступлено ТОВ "Росвен Інвест Україна" (нині ТОВ "Свеа Фінанс"). Відповідно до Додатку №1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №01.02-79/23 від 29 листопада 2023 року, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 52 260 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 13 400 грн, заборгованість по відсотках - 38 860 грн. Вказана сума заборгованості за кредитним договором залишається несплаченою відповідачем, а тому позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів і просить суд стягнути з відповідача на його користь утворену суму заборгованості, а також судові витрати у справі. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу у його відсутність, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв. Правом на подання відзиву не скористався. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Між ТОВ "ФК"Інвеструм" та [PERSON] 20 березня 2023 року укладено Договір про надання фінансового кредиту №31372-03/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 Договору про надання фінансового кредиту ТОВ "ФК"Інвеструм" надав [PERSON] кредит в розмірі 13 400 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Пунктом 1.2 встановлено тип кредиту: кредит, мета кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 13 квітня 2023 року. Дата надання кредиту: 20 березня 2023 року. Базова процентна ставка становить 2,5 % на день. Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_250318185329 від 18 березня 2025 року повідомлено про успішне перерахування коштів 20 березня 2023 року о 13:00:08 на платіжну картку клієнта маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 213233995, призначення платежу: зарахування 13 400 грн на картку [NUMBER] . Матеріалами справи доведено наявність договірних відносин із відповідачем та факт отримання ним кредиту у розмірі 13 400 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості що доданий до позову, відповідач не здійснював оплат з метою погашення отриманого кредиту, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №31372-03/2023 від 20 березня 2023 року підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом. Відповідно до умов Договору кредитні кошти надавалися строком з 20 березня 2023 року по 13 квітня 2023 року, строком на 25 днів. Однак, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитом позивач нарахував за період як в межах строку кредитування, так після закінчення такого строку. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа №910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Крім того, у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. Однак, позовні вимоги про стягнення процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем ТОВ "Свеа Фінанс" не заявлялись. Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами за Договором становлять 8 375 грн (13 400 x 2.5 x 25 : 100). У стягненні решти нарахованих процентів за кредитним договором потрібно відмовити. Щодо правонаступництва. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 03 липня 2023 року між ТОВ "ФК"Інвеструм" та ТОВ "Стар Файненс Груп" укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача передано ТОВ "Стар Файненс Груп". 29 листопада 2023 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (нині Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс") було укладено договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-79/23 від 29 листопада 2023 року позивач набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №31372-03/2023. У подальшому ТОВ "Фінансова компанія "Росвен Інвест Україна" змінило найменування на ТОВ "Свеа Фінанс". Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" ("Росвен Інвест Україна") є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 31372-03/23 від 20 березня 2023 року у розмірі 21 775 грн, з яких 13 400 грн - тіло кредиту, 8 375 грн - проценти за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 1 009,41 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 41,67%).

Outcome: approved