Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

03 вересня 2025 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Свій позов\~обґрунтовувала тим,\~що з\~08\~вересня 2017\~року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 792. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось не вдалим, спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинилися, вони не змогли створити міцної сім`ї та перестали розуміти один одного. Вважає, що сімейне життя із відповідачем, [PERSON] , повністю втратило своє існування, тому подальше збереження шлюбу, спільне життя як подружжя є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам спільної дитини. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе, тому просила суд не встановлювати строк на примирення. 18 вересня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03 жовтня 2025 року відповідач, [PERSON] , через канцелярію суду подав заяву (вх.47246) про визнання позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. 03 жовтня 2025 року позивач, [PERSON] , через канцелярію суду подала заяву (вх. 47248) про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , укладений шлюб, який зареєстровано Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 792. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного\~подружнього життя\~у сторін\~народився син\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві Серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини. Сімейне життя сторін повністю втратило своє існування, тому подальше збереження шлюбу, спільне життя сторін як подружжя є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам спільної дитини. Так, відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу. Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене\~та враховуючи\~ті обставини,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~цьому не\~заперечує,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~а шлюб\~між позивачем\~та відповідачем\~розірванню,\~оскільки подальше\~збереження шлюбу\~без взаємної\~згоди \~є неможливим.

Outcome: approved