Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач, АТ «СК «ІНГО», звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача суму в розмірі 221 941,42 грн та судовий збір в сумі 3 329,12 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.11.2022 на а/д Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ніссан» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та забезпеченим у АТ «СК «ІНГО» транспортним засобом «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «Отокоч Україна», під керуванням [PERSON] Дніпровський районний суд міста Києва постановою у справі №755/12371/22 визнав [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Як стверджує позивач, розмір заподіяної шкоди становить 221 941,42 грн, яка сплачена Товариством на користь власника забезпеченого транспортного засобу, у зв`язку з чим просить стягнути в судовому порядку з відповідача вказану суму, зазначаючи, що відповідач в добровільному порядку її не виплатив з пред`явленою претензією. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2024 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з копію позовної заяви та доданими документами направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У Рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 висловлено юридичну позицію, згідно з якою у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У випадку, якщо зазначено, що «Адресат відмовився» чи «Адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч.8 ст.128 ЦПК, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Інших заяв по суті справи не надходило. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між АТ «СК «ІНГО» та ТОВ «Отокоч Укроаїна» був укладений договір страхування № 250559266.22 добровільного страхування засобів наземного транспорту, за умовами якого АТ «СК «ІНГО» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «TOYOTA Corolla», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі №755/12371/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 21.11.2022 о 16:05 год. керуючи транспортним засобом «Nissan X-Trail», н.з. [NUMBER] , на 140 км автодороги М-06 поблизу села Іванівка Житомирського району, не дотримався безпечної дистанції та швидкості, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «Kia Sorento», н.з. [NUMBER] , та «TOYOTA Corolla», н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР. Станом на день розгляду цієї справи Дніпровським районним судом м. Києва постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі №755/12371/22 є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan X-Trail», н.з. [NUMBER] , застрахована не була. 21.11.2022 власник та страхувальник автомобіля «TOYOTA Corolla», н.з. [NUMBER] звернувся до АТ «СК «ІНГО» із повідомленням про випадок. Згідно з наданим рахунком №ССК-К-Д3114 від 29.11.2022 та рахунком №СК-С-01882 від 09.01.2023, складених ТОВ «Стар-Кар», вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA Corolla», н.з. [NUMBER] становить 263 158,29 грн та 3 171,42 грн. 08.12.2022 та 11.01.2023 власник та страхувальник автомобіля «TOYOTA Corolla», н.з. [NUMBER] звернувся до АТ «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування. 12.12.2022 та 12.01.2023 АТ «СК «ІНГО» складено страхові акти №5332542 та №5414120 про виплату страхового відшкодування ТОВ «Отокоч Україна» на суму 219 298,57 грн та 2 642,85 грн, відповідно. 19.12.2022 та 25.01.2023 АТ «СК «ІНГО» перерахувало страхову виплату в сумі 219 298,57 грн та 2 642,85 грн, відповідно, на рахунок ТОВ «Отокоч Україна». 12.12.2022 та 11.01.2023 ТОВ «Отокоч Україна» перерахувало ТОВ «Стар-Кар» 263 158,29 грн та 3 171,42 грн на підставі рахунків №ССК-К-Д3114 від 29.11.2022 та №СК-С-01882 від 09.01.2023. 31.01.2023 та 16.02.2023 ТОВ «Стар-Кар» склало акти виконаних робіт з відновлення автомобіля «TOYOTA Corolla», н.з. [NUMBER] на суму 263 158,29 грн та 4 190 грн, відповідно. 06.03.2023 АТ «СК «ІНГО» звернулось з претензією № 5280764 до [PERSON] , яка залишилась без відповіді. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає, що безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача доведено належними і допустимими доказами. Зокрема, вище згаданою постановою суду, якою доведено вину відповідача у порушенні Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved