Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник КП ДОР «Аульський водовід» Ю. Голенко звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з солідарно відповідачів на користь Комунального підприємства\~Дніпропетровської обласної\~ради «Аульський\~водовід» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення та абонентської плати за період з 06.11.2009 року по 01.06.2025 року у розмірі 109408,49 грн. та пені у розмірі 4917,31 грн., що разом складає 114325,80 грн., а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 25.03.2009 № 161 визначено Комунальне виробниче підприємство Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у м. Дніпродзержинськ. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 28.05.2009 року № 698-37/V визначено, що КВП ДМР «Міськводоканал» розпочинає свою господарську діяльність з 01.06.2009 року. В зв`язку із перейменуванням міста Дніпродзержинськ на Кам`янське, рішенням Кам`янської міської ради від 30.09.2016 року № 468-10/VII найменування комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» змінено на комунальне виробниче підприємство Кам`янської міської ради «Міськводоканал». 14.02.2020 року рішенням Дніпропетровської обласної ради № 564-21/VII назву Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 16, ідентифікаційний номер юридичної особи 33855098) змінено на комунальне підприємство «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради». Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 06.08.2021 року №94-7/УІІІ вирішено реорганізувати КП «Кам`янський водоканал» ДОР шляхом приєднання до КП ДОР «Аульський водовід». Відповідно до Постанови НКРЕКП №2406 від 01.12.2021 року (додається) КП ДОР «Аульський водовід» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в межах місць провадження господарської діяльності, де розташовані системи централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що перебувають у власності, господарському віданні, користуванні або концесії КП ДОР «Аульський водовід», м. Кам`янське. Рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради №973 від 21.12.2021 року КП ДОР «Аульський водовід» визначено виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території Кам`янської міської територіальної громади (додаток додається). Дане рішення було розміщено на офіційному веб-сайті (https://kam.gov.ua) Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» та Порядку віднесення об`єктів до об`єктів критичної інфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року №109, Міністерством розвитку громад та територій України наказом від 07.09.2022 року №167 Комунальне підприємство «Аульський водовід» Дніпропетровської обласної ради включено до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за тином основної послуги централізоване водопостачання. Відповідно до п. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Таким чином, КП ДОР «Аульський водовід» з 01.01.2022 року є єдиним надавачем послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в м. Кам`янське. Щодо виникнення заборгованості. Квартира за адресою [ADDRESS] підключена до централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що підтверджується відкритим за даною адресою особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно довідки ТОВ «Абонент XXI» №001242450 від 27.07.2023 року за адресою зареєстровано 5 осіб з 14.07.2020 року. Від Боржників на адресу КП «Кам`янський міськводоканал» ДОР не надходило жодних заяв та повідомлень про відмову від отримання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зміну фактичної кількості проживаючих осіб або щодо тимчасової відсутності проживаючих осіб за даною адресою. Мешкаючи у багатоквартирному будинку, Боржники фактично користувалися житлово-комунальними послугами. За адресою: [ADDRESS] відсутній засіб обліку води, тому нарахування плати за надані послуги, здійснюється згідно з установленими нормативами (нормами) і споживання за кількістю зареєстрованих осіб та тарифами, встановленими уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством. Відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги та абонентську плату, в результаті чого утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Таким чином заборгованість складає: за період з 01.06.2009 року по 01.06.2025 року урозмірі 109408,49 грн. Позивач нарахував пеню, яка станом на 01.06.2025 року складає 4917,31 грн. Відповідачі регулярно не виконували свої обов`язки по оплаті за надані послуги, КП ДОР «Аульський водовід» двічі звернувся до суду про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Перший судовий наказ було видано Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська у справі №209/9092/24 від 19.12.2024 року, який був скасований 27.12.2024 року за заявою боржника. Другий судовий наказ було видано Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська у справі №209/4599/23 від 05.10.2023 року, який також був скасований 20.11.2024 року за заявою боржника. Враховуючи вищенаведене, КП ДОР «Аульський водовід» вирішив скористатися своїм правом звернутися до суду із тією самою вимогою до суду в порядку спрощеного позовного провадження. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с ) 30 жовтня 2025 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Ю. Голенко в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористались та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подали. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як визначено в ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг в порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг в порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 25.03.2009 № 161 визначено Комунальне виробниче підприємство Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у м. Дніпродзержинськ. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 28.05.2009 року № 698-37/V визначено, що КВП ДМР «Міськводоканал» розпочинає свою господарську діяльність з 01.06.2009 року. (а.с.23 оберт-24) В зв`язку із перейменуванням міста Дніпродзержинськ на Кам`янське, рішенням Кам`янської міської ради від 30.09.2016 року № 468-10/VII найменування комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» змінено на комунальне виробниче підприємство Кам`янської міської ради «Міськводоканал». року рішенням Дніпропетровської обласної ради № 564-21/VII назву Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 16, ідентифікаційний номер юридичної особи 33855098) змінено на комунальне підприємство «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради». (а.с.24) КП «ДОР «Аульський водовід» є підприємством комунальної форми власності, основним видом діяльності якого є послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до Постанови НКРЕКП №2406 від 01.12.2021 року КП ДОР «Аульський водовід» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в межах місць провадження господарської діяльності, де розташовані системи централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що перебувають у власності, господарському віданні, користуванні або концесії КП ДОР «Аульський водовід», м. Кам`янське. (а.с.24 оберт) Згідно довідки №001242450 про склад сім`ї, виданої ТОВ «Абонент ХХІ», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.15) Вказана інформація перевірена та підтверджена судом довідками з Відділу формування\~та ведення\~реєстру териториальної\~громади міста\~Кам`янської\~міської ради від 12.07.2025р, які надійшли до суду 29.08.2025р. (а.с.39, 40) Таким чином, [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надає КП «ДОР «Аульський водовід» за вищевказаною адресою, а тому, відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. З розрахунку заборгованості про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували надані КП «ДОР «Аульський водовід» послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого з 01.06.2009 року по 01.6.2025 року утворилась заборгованість в сумі 109408,49 грн. (а.с.13-14) Крім того, за прострочення оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення розмір пені складає 4917,31 грн. (а.с. 14 оберт) Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , на користь Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення за період з 01.04.2022 року по 31.05.2023 року в сумі 18186,96 грн., а також судовий збір сплачений заявником в розмірі 268 гривні 40 копійок, тобто по 134,20 грн. з кожного боржника. (а.с.16-17) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.10.2023 року № 209/4599/23 за заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід», про стягнення заборгованості у розмірі 18186,96 грн., а також стягнення судового збору в розмірі 268,40 грн скасований. (а.с. 18) Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2024 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , на користь Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, абонентської плати та пені за період з 01.03.2020 року по 01.11.2024 року в сумі 69434,47 грн., а також судовий збір сплачений заявником в розмірі 302 гривні 80 копійок, тобто по 151,40 грн. з кожного боржника. (а.с.19) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року скасований судовий наказ у справі № 209/9092/24 від 19.12.2024 року за заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід», про стягнення заборгованості у розмірі 69434,47 грн., а також стягнення судового збору в розмірі 302,80 грн. (а.с.20) Відповідно до положень ч. 1, 3\~статі 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. У відповідності до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України\~визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких\~законом\~встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК\~України\~щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, підлягає застосуванню. Такий правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23). Відповідно до положень часини 4\~статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 №392\~Про встановлення карантину і метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2 карантин було установлено з 22 травня 2020 - до 31 липня 2020 р. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641\~Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2 карантин було установлено з 01 серпня до 31 грудня 2020 р. Постановою Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з мстою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 від 09.12.2020 № 1236 було установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 до 31 березня 2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого\~постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211\~Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV- 2 від 20 травня 2020 №392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-I9, спричиненої коронавірусомSARS-CoV- 2 та від 22 липня 2020 №641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236\~(у редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423) на території України карантин продовжено до 30 квітня 2023 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2023 року № 383 на території України карантин продовжено до 30 червня 2023 року. Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. З 24 лютого 2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є\~Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року Про затвердження\~Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»\~(з наступними змінами). Відповідно до пункту 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257- 259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Представник позивача просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення, з 01.06.2009 року по 01.06.2025 року в розмірі 109408,49 грн. та пеню, за період з 01.02.2024 року по 01.06.2025 року, в розмірі 4917,31 грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30.12.2023 року, було скасовано заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість у період дії воєнного стану діяла з 06.03.2022 року до 30.12.2023 року. За період з 01.06.2009 року по 01.06.2025 року, відповідачі частково погашали заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення, а тому перебіг позовної давності переривався. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи, що днем звернення до суду з заявою про видачу судового наказу у межах строку позовної давності було вересень 2023 року, а Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року\~до 30 червня 2023 року, а також введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, вимоги Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» до [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку поданим сторонами доказам, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП ДОР «Аульський водовід» є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір у розмірі 3028,00 грн., тобто по 1009,33 грн. із кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved