Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй трудових книжок серії [NUMBER] від 25 червня 1979 року та серії [NUMBER] від 25 лютого 1980 року. Заінтересованою особою заявлено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Заявлені вимоги\~ [PERSON] \~обґрунтовує тим,\~що 09\~липня 2025\~року вона\~звернулася до\~Головного управління\~пенсійного фонду\~України в\~Івано-Франківській\~області з\~приводу призначення\~пенсії.\~Її заяву\~ електронну\~пенсійну справу\~було розподілено\~Головному управлінню\~Пенсійного фонду\~України в\~Хмельницькій області,\~яке своїм\~рішенням від\~20\~серпня 2025\~року №092750013280\~їй відмовило\~у призначення\~пенсії у\~зв`язку із\~відсутністю необхідного\~трудового стажу\~22\~роки. До страхового стажу їй не зараховано періоди роботи відображені у трудовій книжці, що заведена відділом кадрів заводу "Позитрон" 25 червня 1979 року серії [NUMBER] з огляду на те, що на першій сторінці прізвище особи « [PERSON] » не відповідає прізвищу заявниці згідно паспорта « [PERSON] », а документ про підтвердження зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » заявницею не надано. Також не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою, яка була зведена 25 лютого 1980 року відділом соціального забезпечення виконкому Івано-Франківської районної ради народних депутатів серії [NUMBER] , оскільки зазначене на першій сторінці ім`я особи російською «Парасковия» не відповідає паспортним даним заявниці російською « [PERSON] ». У зв`язку з наявністю вказаних невідповідностей їй відмовили у підтвердженні трудового стажу, необхідного для призначення пенсії, так як поставили під сумнів належність трудової книжки саме їй, як заявниці. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. До початку засідання подала заяву, у якій клопотала провести розгляд справи за її відсутності. Вимоги заяви підтримала та просила задовольнити з викладених підстав. Також клопотала викликати та допитати у даній справі в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ України в Хмельницькій області на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві клопотала провести розгляд справи за відсутності представника ПФУ. Заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити. Судом встановлено, що заявниця народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 17 листопада 1984 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № витягу 00053235542. Подавши документи для оформлення пенсії, [PERSON] зіткнулась із тим, що органи Пенсійного Фонду України поставили під сумнів належність трудових книжок серії [NUMBER] та серії [NUMBER] саме їй. Рішенням ГУ ПФУ України в Хмельницькій області №092750013280 від 20 серпня 2025 року заявниці відмовлено у призначенні пенсії по причині відсутності необхідного трудового стажу 22 роки. Зокрема, органом призначення пенсії не зараховано до страхового стажу період роботи відображений у трудовій книжці від 25 червня 1979 року серії [NUMBER] через розбіжність у прізвищі особи між паспортними даними та даними трудової книжки, а також періоди роботи, що відображені у трудовій книжці серії [NUMBER] з огляду на те, що на першій сторінці трудової книжки ім`я особи, яке зазначено російською мовою - [PERSON] не відповідає паспортним даним, які зазначені на другій сторінці (російська транслітерація) " [PERSON] ". Водночас, поставлені під сумнів органом пенсійного фонду обставини мають пояснення. Зміна її прізвища з дошлюбного " [PERSON] " на " [PERSON] " мала місце внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] , про що був складений актовий запис та зроблена відмітка у паспортному документі. Різні варіанти написання її імені, зокрема правильність вживання його російського відповідника на той час залежала від суб`єктивного розуміння осіб, які заповнювали відповідні формуляри. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила. що заявницю знає як співробітницю з якою разом працювали. Зокрема, 18 вересня 2002 року вона була прийнята за конкурсом на посаду спеціаліста першої категорії - експерта з умов праці відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації. А заявниця [PERSON] в той же день по конкурсу була прийнята на іншу посаду у цьому ж управлінні, зокрема на посаду спеціаліста сектору з контролю за правильністю призначення та виплати пенсії і працювала на цій посаді до 2006 року, коли звільнилась за власним бажанням. Вона, як працівник відділу кадрів особисто своєю рукою робила записи у трудовій книжці заявниці, зокрема про присвоєння їй чергових рангів державного службовця та про її звільнення. Підтвердила свої пояснення даними власної трудової книжки [NUMBER] від 10 травня 2000 року. Допитана як свідок [PERSON] пояснили, що заявницю знає з 1995 року, оскільки особисто працювала у відділі соціального захисту населення Богородчанського райвиконкому з 1994 року, а у 1995 році до них у відділ було прийнято [PERSON] на посаду інспектора по призначенню пенсій. Згодом [PERSON] звільнилась з роботи, а вдруге була прийнята у цю ж установу у 2002 році. Вона особисто вийшла з декретної відпустки у листопаді 2002 року і застала [PERSON] на посаді спеціаліста сектору з контролю за правильністю призначення та виплати пенсії. Заявницю знає як [PERSON] , а ім`я у побуті вживалось у різних варіантах " [PERSON] ", " [PERSON] ", " [PERSON] ". Підтвердила, що озвучені судом відомості, які містяться у трудовій книжці серії [NUMBER] стосуються заявниці. Свої пояснення свідок підтвердила даними власної трудової книжки [NUMBER] від 15 серпня 1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів [PERSON] необхідно для підтвердження її трудового стажу під час вирішення питання про призначення пенсії, оскільки документи, якими вона підтверджує свій страховий стаж (трудові книжки), на думку органів Пенсійного Фонду України містять розбіжності з її паспортними даними, а тому необхідно надати уточнюючі докази їх приналежності заявниці. Таким чином, встановлення факту, що має юридичне значення надасть їй можливість реалізувати її конституційне право на пенсійне забезпечення. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Суд в ході судового розгляду встановив, що відповідно до паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера дані заявниці зазначено як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26 серпня 2025 року № 00053235542, 17 листопада 1984 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] ». Трудову діяльність вона розпочала до реєстрації шлюбу, тому дві трудові книжки були заповнено на її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена російською мовою на особу [PERSON] , [INFO] , дата заповнення 25 июля 1979 г. Записи на українській мові про власника книжки відсутні. Трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 25 лютого 1980 двома мовами. На першій сторінці трудової книжки російською мовою вказано: в графі прізвище « [PERSON] (перекреслено), зазначено шлюбне « [PERSON] », в графі ім`я « [PERSON] », в графі по батькові « [PERSON] », дата народження [INFO] , українською мовою власником трудової книжки зазначена [PERSON] , дата народження [INFO] . Вислухавши у судовому засіданні свідків, які дали чіткі та категоричні пояснення з приводу обставин, які досліджувались судом, та дослідивши письмові докази, подані у розпорядженнясуду, будь-яких сумнівів у належності даних правовстановлюючих документів саме заявниці у суду не виникло. Таким чином, матеріалами справи поза розумним сумнівом доведено той факт, що трудові книжки серії [NUMBER] від 25 червня 1979 року та серії [NUMBER] від 25 лютого 1980 року належать одній і тій же особі, а саме заявниці [PERSON] . Беручи до уваги викладене, у зв`язку з тим, що в інший спосіб підтвердити даний факт, який ставиться під сумнів органами ПФУ неможливо, суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved