Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

29 вересня 2025 року до Білопільського районного суду через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] , умотивований тим,\~що 26 березня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і відповідачкою укладено кредитний договір №26.03.2025-100000215, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 5000\~грн на заявлений строк 98\~днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 11658 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану суму боргу та судові витрати. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Сарана А.О. не з`явився, разом з поданням позовної заяви заявив клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 7 зв.). Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явилася, відзив на позов не подала (а. с. 28). Враховуючи, що належним чином сповіщена відповідачка у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подала, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом установлено, що 26 березня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] у режимі онлайн через сайт https://sgroshi.com.ua/ua укладено кредитний договір №26.03.2025-100000215 від 26 березня 2025 року, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 5000 грн на строк 98 днів з дати надання та датою повернення до 01 липня 2025 року, сплатою процентів. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4731-21XX-XXXX-7079. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,99% за кожен день користування кредитом, яка застосовується\~протягом чергових\~періодів,\~наступних за\~черговими періодами,\~в яких\~застосовується процентна\~ставка "Економ".\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 3000.45%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 9851 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 4851 грн. Неустойка: 75 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 547.5 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється законом (матеріали електронної справи). 26 березня 2025 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало [PERSON] на банківську картку [NUMBER] \~ 5000 грн за кредитним договором №26.03.2025-100000215 (а. с. 10 зв.). [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2025 року у неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 11658 грн, з яких: 5000 грн основний борг та 4158 грн - відсотки, 2500 грн неустойка, (а. с. 11 ). Отже, факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що із [PERSON] на користь позивача стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № №26.03.2025-100000215\~від 26\~березня 2025\~року в сумі 9158 грн, з них: 5000 грн основний борг та 4158 грн - відсотки. Разом з цим, щодо стягнення з відповідачки неустойки у сумі 2500 грн суд зазначає таке. Відповідно до\~ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 2500 грн за невиконання грошового зобов`язання за період з 26 березня по 01 липня 2025 року є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути 1903,04 грн понесених та документально підтверджених судових витрат пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial