Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До Суворовського районного суду м.Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Маслової М.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] [INFO] , у період з 2001 року по [INFO] . Позивачка обґрунтовує позовні вимоги, вказує , що з 2001 року по теперішній час вона проживала ( та проживає) за адресою [ADDRESS] , з [PERSON] яка померла [INFO] , [PERSON] яка померла [INFO] , та [PERSON] який помер [INFO] , проживали всі разом однією сім`єю та вели спільне господарство. Поховання померлих здійснювавла позивачка, яка багато років була не просто знайома з сім`єю, померла [PERSON] була її хрещеною матір`ю. Навіть після смерті [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , який успадкував усе майно за матір`ю, а після смерті своєї дружини [PERSON] , успадкував фактично і частку дружини, позивачка ніколи не претендувала на спадкові права, і як єдина особа в родині, здійснювала поховання, допомогала з документами. Проте коли вся родина померла, наразі позивачка вже понад 20 років продовжує проживати у квартирі, також продовжує повністю оплачувати комунальні платежі, що підтверджується письмовими квитанціями. У 2003 році розуміючи що стан здоровя погіршується, позивачка запросила до родини нотаріуса, який склав заповіт на сина [PERSON] , [PERSON] . [INFO] від обширного інфаркту померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . Усі поховання зроблені за кошти позивачки. Позивачка вказує, що у 2024 році вона як єдиний спадкоємець квартири, де проживала, звернулась до нотаріуса з письмовою заявою про відкриття спадкової справи, заява її була зареєстрована, інших спадкоємців не було. Позивачка тривалий час проживала з родиною [PERSON] , вважає себе такою, що прийняла спадщину, продовжує оплачувати комунальні платежі, будь-яких перешкод у користуванні майном не мала. Проте коли позивачка у 2024 році вирішила переоформити на себе майно, нотаріус Державної нотаріальної контори Маслова М.В. під час надання нотаріальної консультації роз`яснила, що позивачка не є особою, яка прийняла спадщину, так як позивачка має відмінну адресу реєстрації від адреси реєстрації померлої. Також позивачці стало відомо, що з порушенням строків вступу у спадок, окрім позивачки із заявою про вступ у спадщину звернувся, громадянин [PERSON] , який подав до нотаріуса письмову заяву, що нібито є братом померлої [PERSON] , проте інших документів не надав, крім того, такої особи позивачка ніколи не бачила, і знає що у померлих інших родичів ніколи не було. Позивачка вказує, що у зв`язку з вищевикладеним виник спір про право, тому позивачка вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, для захисту своїх прав. Такий факт необхідний для прийняття спадщини за законом. Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 16.09.2025 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.10.2025 року на 09 годин 10 хвилин. Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 16.09.2025 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Чурсової В.О. задоволено. Суд витребував від Приморської Державної нотаріальної контори у м. Одеса належним чином засвідчену копію спадкової справи № 224б/2024, заведеної після померлого [PERSON] . Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 21.10.2025 року на 15 годин. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. До суду надійшла письмова заява від представника позивача [PERSON] - адвоката Чурсової В.О. про розгляд справи за відсутністю позивача та представника, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог ( арк.сп.58). У судове засідання третя особа Державний нотаріус Приморської Державної нотаріальної контори у м. Одесі Маслова М.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, про причини не явки суду не повідомила. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені судом належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки за № 857 від 10.10.2025 року позивачка [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] , з 2000 року по теперішній час ( арк.сп.62). Відповідно до довідки за № 857 від 10.10.2025 року заборгованість по квартплаті і комунальним платежам (плати за гарячу воду, опалювання, електроенергію, газ, холодну воду, телефон) станом на 01.09.2025 року не має. Здійснення платежів за вищевказаною адресою, з 2000 року по теперішній час, здійснює позивачка [PERSON] , яка постійно проживає з родиною [PERSON] . Довідка видана Головним бухгалтером КП «ЖКС «Чорноморський» Шуньгіна Т, бухгалтером КП «ЖКС «Чорноморський» Волчек К. ( арк.сп.62). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] ( арк.сп.8-10). Відповідно до копії довідки за №1433 на одержання та підпоховання праху, після померлої [PERSON] , довідка видана [PERSON] , КП Спіціалізоване підприємство комунально - побутового обслуговування Одеській крематорій. 03.02.2024 року видано [PERSON] свідоцтво про поховання № 061124 померлої [PERSON] ( арк.сп.14-15). Відповідно до Акту про встановлення факту проживання від 28.10.2025 року, складений представниками ЖКС « Чорноморський» у присутності сусідів - свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що громадянка [PERSON] , проживала з родиною [PERSON] , і проживає за адресою [ADDRESS] , з 2000 років по теперішній час ( арк.сп.82). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно ч.ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Із матеріалів справи вбачається, що після померлого [PERSON] . Державним нотаріусом Приморської Державної нотаріальної контори у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління юстиції Масловою М. було відкрито спадкову справу за № 224б/2024. 21.10.2025 року до суду надійшла копія спадкової справи № 224б/2024 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] на 10 - аркушах, яка заведена Державним нотаріусом Приморської Державної нотаріальної контори у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління юстиції Масловою М. ( арк.сп.64-74). З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , звернулася [PERSON] , а також [PERSON] . У заяві про прийняття спадщини [PERSON] посилалась, що вона приймає спадщину за законом. У заяві про прийняття спадщини [PERSON] посилався, що [PERSON] є його троюрідною тіткою. Державний нотаріус Приморської Державної нотаріальної контори у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління юстиції Маслова М. своїм повідомленням №657/02-14 від 17.07.2024 року, за № 15/02-14 від 08.01.2025 року, звернула увагу про необхідність надання документів що підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Верховний Суд неодноразово (зокрема у постановах від 22.04.21 по справі № 438/1456/18, від 07.07.21 по справі № 199/2895/17, від 04.12.23 по справі № 523/4318/21) посилався на відповідні приписи постанов Пленуму Верховного Суду України. Так, у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 21 тієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61- 43735СВІ8), від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17 (провадження № 61-7058 св 19), від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17 (провадження № 61-34351 св 18), від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20 (провадження № 61-19344 св 21), від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21 (провадження № 61-9440 св 22), від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18 (провадження № 61-3593 св 22), від 08 серпня 2023 року у справі № 752/13615/20-ц (провадження № 61-6638 св 23). При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім' єю до набрання чинності цим Кодексом. Подібні за змістом висновки висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі N° 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21). Відповідно до положень ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК Україничасом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з нормами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) достеменно визначено, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Маслової М.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved