Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 22 серпня 2025 року адвокат Фрей Андріан Васильович в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Лопатинської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що спадкоємицею [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину за законом, відкривши спадкову справу у Приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Львівської області. Згодом Позивачці стало відомо, про те що в користь її батька [PERSON] був складений заповіт [PERSON] (далі «Спадкодавець_1»), однак батько за життя не оформив своїх спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , проте прийняв спадщину, шляхом спільного проживання однією сім`єю з спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з цим [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Львівської області Комарницької Наталії Іванівни про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,0743 га на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, яка належала на праві приватної власності [PERSON] відповідно до Державного акту, серії ІІІ-ЛВ № 019994, виданого 27.04.1999, на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації №185 від 20.04.1999, проте нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку у зв`язку з тим, що спадкоємцем не подано документів, які б свідчили про прийняття Спадкодавцем_2 - [PERSON] спадщини після смерті Спадкодавця_1 - [PERSON] . Інших спадкоємців до майна померлого [PERSON] не має. З огляду на вищезазначене позивач не може реалізувати свої майнові права як Спадкоємець у позасудовому порядку. Від встановлення факту спільного проживання Спадкодавця_2 - [PERSON] з Спадкодавцем_1 - [PERSON] , залежить виникнення спадкових прав Позивача та можливість їх подальшої реалізації, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, у зв`язку з чим позивач [PERSON] змушена звертатись до суду (а.с.3-8). Заяви та клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 27 серпня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання, а також постановив витребувати у приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Львівської області Комарницької Н.І. спадкову справу № 69/14 відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.1-2). 5 вересня 2025 року до суду поступила належним чином засвідчена копія спадкової справи, яку витребовував суд (а.с.36). 29.09.2025 суд залучив до участі у справі третю особу [PERSON] та закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.103-104). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив такі задовольнити. Представник відповідача Лопатинської селищної ради в судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву, у якій зазначив, що просить розгляд справи провести без участі представника Лопатинської селищної ради та прийняти рішення, що відповідатиме вимогам чинного законодавства (а.с.83). Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позивачем вимоги у позовній заяві визнає повністю і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення цього позову (а.с.96). Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позивачем вимоги у позовній заяві визнає повністю і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення цього позову (а.с.105). Фактичні обставини справи, установлені судом [INFO] помер [PERSON] у віці 64 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №1 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області 27 березня 2018 року (а.с.13). Відповідно до Довідки №369 від 30.10.2024, виданої старостою Куликівського старостинського округу Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , із запису в погосподарській книзі №2 за 2006-2010 роки Барилівської сільської ради, до дня смерті проживав в [ADDRESS] (а.с.18). Як видно із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78970870 від 31.10.2024, виданого Приватним нотаріусом Комарницькою Н.І., спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилися та не видавалися, тобто за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.15). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78970878 від 31.10.2024 виданого Приватним нотаріусом Комарницька Н.І., в реєстрі знайдено таку інформацію: Заповіт: Номер у Спадковому реєстрі: 42997725, Стан: чинний, Номер в реєстрі нотаріальних дій: 15, Дата посвідчення: 18.05.2007. Місце посвідчення: Львівська обл., Барилівська сільська рада Радехівського району, Інформація про заповідача: [PERSON] , РНКОПП: [NUMBER] , Дата та місце народження: [INFO] , Львівської обл., Радехівський р-н, с.Барилів, Дата та час реєстрації: 27.08.2007, 15:37, Реєстратор: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с.17). Із заповіту, складеного 18.05.2007 та посвідченого секретарем виконкому Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області Кшановською Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 15 видно, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Барилів Радехівського району Львівської області, що проживає в селі Барилів Радехівського району Львівської області, ідентифікаційний номер в державному реєстрі фізичних осіб - [NUMBER] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належні йому земельні ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю (ІІІ-ЛВ №019994), виданого Радехівською райдержадміністрацією 27.04.1999 та зареєстрований в книгу записів державних актів на право приватної власності на землю, які розташовані на території Барилівської сільської ради Радехівського району заповів [PERSON] , 1972 року народження (а.с.16). Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку зареєстрованого від 18.05.2007 посвідченого приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1140 [PERSON] («Спадковдавець_1») продав, а [PERSON] («Спадкодавець_2») купив шлакобетонний житловий будинок з сільськогосподарським будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.19,19 зворот). Як видно із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15084711 від 02.07.2007, виданого Державним комунальним підприємством Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації власником будинку який знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1140 від 18.05.2007 (а.с.20). [INFO] помер батько Позивачки - [PERSON] («Спадкодавець_2») у віці 42 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №6 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно Барилівською сільською радою Радехівського району Львівської області 14 серпня 2014 року (а.с.12). Після смерті «Спадкодавця_2» - [PERSON] , відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39625860 від 13.02.2015, заведена спадкова справа № 69/14. З матеріалів спадкової справи №69/14 (а.с.36-82) встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його дочка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину за законом. Його дружина [PERSON] та мати [PERSON] відмовилися від спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви (а.с.42,53). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2015, зареєстрованого в реєстрі за №161 та посвідченого приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Спадкоємець - [PERSON] успадкувала майно Спадкодавця_2 - [PERSON] (а.с.27). До складу майна [PERSON] , на яке видано свідоцтво, не увійшла земельна ділянка, яка належала на праві приватної власності [PERSON] (Спадкодавцю_1,) на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (ІІІ-ЛВ №019994), виданого Радехівською райдержадміністрацією 27.04.1999 на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 20 квітня 1999 року №185 та зареєстрований в книгу записів державних актів на право приватної власності на землю за №1351, яка розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.22), адже Спадкодавець_2 - [PERSON] не оформив своїх спадкових прав на вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №239/02-31 від 01.11.2024, винесеної приватним нотаріусом Шептицького районного нотаріального округу Львівської області, Комарницькою Н.І., встановлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,0743 га на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, [PERSON] був поданий Державний акт про право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ЛВ №019994, виданий 27.04.1999 на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації №185 від 20.04.1999 [PERSON] , Свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 27.03.2018 Радехівським районним відділом ДРАЦС ГРУЮ у Львівській області, Заповіт [PERSON] , складений на ім`я [PERSON] , посвідчений 18.05.2007 за №15 Кшановською Г.І., секретарем виконкому Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, Довідку про останнє місце проживання [PERSON] , видану 30.10.2024 за №369 Лопатинською селищною радою Червоноградського району Львівської області. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78970870 від 31.10.2024, спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась. У довідці Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області №369 від 30.10.2024 про останнє місце проживання [PERSON] , відсутня інформація про зареєстрованих із ним осіб. З матеріалів спадкової справи №69/14, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що померлий був зареєстрований в [ADDRESS] . Враховуючи наведене спадкоємцем, [PERSON] , нотаріусу для оформлення права на спадщину за законом не подано документів, які б свідчили про прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Нотаріусом було постановлено відмовити гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті гр. [PERSON] , який помер [INFO] , що на час смерті проживав в [ADDRESS] і залишив заповіт на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.25-26). [PERSON] («Спадкодавець_2») протягом тривалого часу, а це більше 5-ти (п`яти) років, проживав без реєстрації та доглядав за «Спадкодавцем_1» [PERSON] , оскільки він був пенсіонером похилого віку та потребував сторонньої допомоги. [PERSON] («Спадкодавець_2») перебуваючи в хороших і дружніх стосунках з [PERSON] («Спадкодавцем_1») дійшли згоди про те, що [PERSON] купить житловий будинок в [PERSON] , а той буде проживати в ньому до дня смерті разом з [PERSON] . Як видно з Довідки №369 від 30.10.2024, [PERSON] до дня смерті, [INFO] проживав в [ADDRESS] , тобто Спадкодавець_1- [PERSON] після продажу будинку Спадкодавцю_2 [PERSON] , надалі проживав у вищезазначеному будинку, власником якого (з 18.05.2007) вже був [PERSON] . Отже, це свідчить про те, що Спадкодавець_1 та Спадкодавець_2 спільно проживали однією сім`єю, а отже, [PERSON] фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання з Спадкодавцем_1 на момент відкриття спадщини за однією адресою протягом останніх 5-ти років. А також зі змісту вищезазначеного Заповіту видно, що [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку - [PERSON] , тобто власною волею визначив спадкоємця до свого майна. Однак, [PERSON] не оформив своїх спадкових прав на майно після смерті «спадкодавця» [PERSON] у зв`язку з тим, що останні кілька років життя важко хворів і помер [INFO] у віці 42 роки. Вказане підтвердила факт спільного проживання спадкодавця [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років із спадкодавцем [PERSON] , підтвердили в судовому засіданні свідок, не довіряти показам якого у суду немає підстав ( а .с. 113). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують факт її родинних відносин із спадкодавцем. Позиція суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України). Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За правилами п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. За змістом ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Метою звернення [PERSON] із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для реалізації своїх спадкових прав після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Із огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги сторони про встановлення факту, що має юридичне значення, підтверджені належними та допустимими доказами, є законними та обґрунтованими і, відповідно такі потрібно задовольнити. Щодо розподілу судових витрат У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішував питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved