Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 11.02.2020 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3141516647/238430 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2500,00 гривень; Дата надання кредиту: 11.02.2020; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. 31.05.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3141516647/238430 від 11.02.2020 укладеним з [PERSON] 03.06.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №3141516647/238430 від 11.02.2020 до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Станом на 26.05.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 5371,88 грн. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1935,08 грн, прострочена заборгованість за процентами 3436,80 грн. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.10.2025 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що договір №3141516647/238430 від 11 лютого 2021 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме нею, оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі її персональних даних не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію її як фізичної особи. При цьому, вона категорично заперечує підписання договору і отримання кредитних коштів. Крім того, будь-який формуляр заяви на отримання кредиту, який би мав бути складеним і підписаним електронним підписом, електронна ідентифікація (автентифікація) якої здійснена з дотриманням вимог Закону, та який би був підтверджений і сумнівів у суду не викликав, в матеріалах справи відсутній. Будь-які документи, що підтверджують особу її, як позичальника в матеріалах справи відсутні. Позивачем зазначено лише регламентований порядок укладання кредитного договору надавача платіжних послуг. У той же час, у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів їй. Відтак, суду не доведено, що позичальнику надано кредитні грошові кошти в строк, у розмірі та на умовах встановлених договорами. Виписка з особового рахунку за Кредитиним договором №3141516647/238430, не є належним, допустимим і достатнім доказом перерахунку грошових коштів. Більш того, реквізити повного карткового рахунку позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів) в матеріалах справи не міститься. Мобільний номер який вказаний у Позовній заяві відсутній у неї вже більше 10 років. 22.10.2025 представник позивача подав письмову заяву щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просить відмовити у задоволенні позову. 05.11.2025 [PERSON] подано заяву про відкладення розгляду справу, однак відповідачем не наведенні поважні причини такого відкладення. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. 11.02.2020 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №3141516647/238430 на суму 2500 грн., строком на 30 днів зі сплатою 675,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% (процентів) на добу. Договір та Додаток № 1 до нього підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором R52031. У реквізитах зазначено номер мобільного телефону [NUMBER] , рахунок позичальника № [NUMBER]. Направлення ТОВ «ГОУФІНГОУ» [PERSON] на номер мобільного телефону [NUMBER] одноразового ідентифікатора R52031, підтверджується довідкою про ідентифікацію. Згідно додатку до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» Вих. № 2025-ПО/217 від 19.08.2025, по масці платіжної картки [NUMBER] платіжної операції від 13.02.2020 та 14.02.2020 не ідентифіковано. 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021 до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до [PERSON] по договору №3141516647/238430 на загальну суму 5371,88 грн. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» було укладено договір № 1-03/06/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 1-03/06/2021 про відступлення права вимоги від 03.06.2021 до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» перейшло право вимоги до [PERSON] по договору №3141516647/238430 на загальну суму 5371,88 грн.. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №3141516647/238430, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», станом на 26.05.2025 (включно), складає 5371,88 грн. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1935,08 грн, прострочена заборгованість за процентами 3436,80 грн. ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» засобами поштового зв`язку направлено Вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦКУкраїни позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦКУкраїни одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається із відзиву, відповідач заперечує факт укладення кредитного договору, а саме, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі, що саме вона отримала логін і пароль в системі, також що нею було подано заявку на отримання кредиту, та чи була ознайомлена з усіма істотними умовами договору. Оскільки відповідач не підписувала кредитний договір № 3141516647/238430 від 11.02.2020 року, та не надано доказів зарахування коштів на платіжну карту, яка належить відповідачу. Відповідачем заперечується факт надання коштів, разом з тим, згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн», вбачається, що по масці платіжної картки [NUMBER] платіжної операції від 13.02.2020 та 14.02.2020 не ідентифіковано. Ця інформація свідчить, що у відповідача відсутні банківські рахунки або договори з цим товариством, картка їй не належить, кошти не отримані відповідачем, іншого не доведено стороною позивача. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведенням факту перерахування коштів саме відповідачу, а також відсутністю належних доказів приналежності їй банківської картки, на яку були здійснені перекази. Відповідно до принципу змагальності сторін, саме позивач зобов`язаний надати достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, оскільки суд не виконує функції доказування замість сторін. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач не довів обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, позов задоволенню не підлягає. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України. Оскільки в позові відмовлено в повному обсязі, то сплачені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed