Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У вересні 2025 року представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 010/12571/82/1531250 від 24.07.2023 в розмірі 113 604,81 грн, а також судовий збір в сумі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1400,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.07.2023 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № № 010/12571/82/1531250, за умовами якого банк відкрив картковий рахунок відповідачу та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 85 000,00 грн, з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов цього кредитного договору становив 500 00 грн. Відповідно до умов цього договору, процентна ставка за користування кредитом становила 48 % річних, строк кредиту становив 48 місяців, дата початку кредитування - 24.07.2023, кінцевий термін погашення кредиту - 24.07.2027.Банк виконав взяті зобов`язання за договором та надав відповідачу в користування кредитні кошти. Однак, відповідач всупереч умов договору припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-67-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 010/12571/82/1531250 від 24.07.2023 на загальну суму 113 604,81 грн, з яких: 100 669,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 12 935,81 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання зобов`язань за договором, позивач, як законний правонаступник первісного стягувача, вимушений звернутись до суду із даним позов та просить стягнути суму зазначеної заборгованості із відповідача на користь товариства в примусовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025, головуючим суддею у справі було визначено Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 18.09.2025, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не звертався. В позові просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не подала. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2023 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № № 010/12571/82/1531250, за умовами якого банк відкрив картковий рахунок відповідачу та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 85 000,00 грн, з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов цього кредитного договору становив 500 000 грн. Відповідно до умов цього договору, процентна ставка за користування кредитом становила 48 % річних, строк кредиту становив 48 місяців, дата початку кредитування - 24.07.2023, кінцевий термін погашення кредиту - 24.07.2027. Банк виконав взяті зобов`язання за договором та надав відповідачу в користування кредитні кошти, що підтверджується копією виписки по рахунку та доказів зворотному матеріали справи не містять. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, та, відповідно до наявного у справі розрахунку, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором № 010/12571/82/1531250 від 24.07.2023 в сумі 113 604,81 грн, з яких: 100 669,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 12 935,81 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-67-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-67-F від 20.02.2024 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі, і за кредитним договором № 010/12571/82/1531250 від 24.07.2023, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 113 604,81 грн. 11.03.2025 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» направило відповідачу досудову вимогу № 1-123169, у якій просило сплатити заборгованість у розмірі 113 604,81 грн. Однак, відповідач залишила зазначену вимогу без належного реагування, кошти за укладеним договором в добровільному порядку не повернула, та доказів зворотному матеріали справи не містять. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, позивачем доведено неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, відповідач доказів належного повернення коштів за договором суду не надала та доводи позову не спростувала, а відтак суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача, як законного правонаступника первісного стягувача, заборгованість в примусовому порядку. В порядку, ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн., який позивачем було сплачено при зверненні до суду із даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved