Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

15.04.2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що [PERSON] є її дочкою та інвалідом першої групи "А" з дитинства, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок стану здоров`я та стійкого психічного розладу дочка не здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно себе обслуговувати і у зв`язку з цим, може бути визнана недієздатною, тому вона просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Ухвалою судді від 19.04.2024 року по справі було відкрите провадження та вирішено проводити розгляд в порядку окремого провадження. В подальшому ухвалою суду від 07.11.2024 року провадження у справі було зупинене та призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, матеріали справи були направлені до експертної установи м.Одеса. 11.09.2025 року до суду надійшли матеріали справи з висновком судово-психіатричного експерта. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала 10.05.2024 року заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні вимог наполягала (а.с.22). Представник заінтересованої особи - орган опіки та піклування Городненської сільської ради Болградського району Одеської області голова Богоєв М. \~надав 14.10.2025 року на електрону пошту заяву про проведення судового засідання у відсутності представника сільської ради, а в заяві від 08.05.2024 року заявлені вимоги визнав. \~ Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №933972, являється інвалідом першої "А" групи з дитинства, група встановлена безстроково, дата огляду 24.01.2012 року. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №385 від 28.05.2025 року Одеської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Глибокої розумової відсталості резидуально-органічного ґенезу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F73.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого, [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 10.02.1994 року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №11 від 10.02.1994 року (а.с.8). Мати з дочкою мешкають разом однією сім`єю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2024/003130141, сформованого 28.03.2024 року [PERSON] про зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) та довідкою про склад сім`ї №434, виданою 12.04.2024 року старостою с.Дмитрівка Городненської сільської ради Грекова К.К. (а.с.13), з якої вбачається, що заявниця зареєстрована з дочкою за однією адресою. Оскільки [PERSON] внаслідок хвороби, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, то з метою захисту її майнових та соціальних інтересів необхідно визнати її недієздатною, тому заявник звернулася з цією вимогою. Згідно з вимогами ч.ч.6,7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. При вирішенні вимоги заявника, щодо призначення її опікуном недієздатної дочки, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення про визнання особи недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу ціль - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Згідно з ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст. 242 ЦК України опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Також у пункті 1.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно із нормами чинного законодавства та спеціальних нормативно-правових актів опіка і піклування у всіх випадках встановлюється органами опіки та піклування (п.3.1 Правил опіки та піклування). Положення, відповідно до якого суд встановлює опіку у разі визнання особи недієздатною, пов`язані із розглядом справ окремого провадження та передбачені розділом ІV гл.2 ЦПК України, і при призначенні опікуна суд повинен враховувати висновок органів опіки та піклування. Так, органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Городненської сільської ради було зроблено 10.04.2024 року висновок №4 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її дочкою [PERSON] , також у висновку зазначено, що заявник вже здійснює догляд за своєю дочкою (а.с.5). Голова органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Городненської сільської ради [PERSON] звернулася до суду з поданням щодо призначення опікуна недієздатній особі [PERSON] , відповідно до якого просить призначити саме заявника її опікуном, так як саме вона на даний час її доглядає (а.с.4). Тобто судом досліджено всі докази, щодо можливості призначення заявника опікуном над її недієздатною дочкою, прийнято до уваги подання та висновок органу опіки та піклування. На підставі наданих доказів, суд вважає вимогу заявника про призначення її опікуном над дочкою обґрунтованою та задовольняє її. Щодо процесуальних витрат по справі. Частиною 2 ст. 299 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. За повідомленням начальника Одеської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» Семенкової І. №29/02/932-2025 від 26.08.2025 року за проведення судово-психіатричної експертизи №385 державною установою були понесені витрати в розмірі 8\~075,62 грн., тому суд повинен вирішити питання відшкодування вказаних витрат установі, яка їх понесла. В силу положень ч.2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами за рахунок цільового бюджетного фінансування стосується виключно судових експертиз у кримінальних провадженнях та у справах про адміністративні правопорушення. Водночас ч.5 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що витрати на проведення судових експертиз у цивільних справах відшкодовується в порядку , передбаченому чинним законодавством. Таким чином, законодавство не передбачає цільового виділення бюджетних коштів на проведення судових експертиз у цивільному процесі, однак, встановлює можливість відшкодування судових витрат за рахунок держави у справах окремого провадження (ст.ст.139, 299 ЦПК України). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved