Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог У вересні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ\~«Коллект центр») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.06.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] \~ укладено договір за №4950217, яким передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Так, відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 3 000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 9.0 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Зазначені умови є публічною пропозицією у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день, строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 16.12.2021 року укладено договір за №16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором за №4950217. 10.01.2023 року укладено договір за №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь\~ТОВ\~«Коллект центр»\~права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором за №4950217. Таким чином,\~ТОВ\~«Коллект центр»\~наділено правом вимоги до відповідача за договором за №4950217. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором за №4950217 від 20.06.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18899,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15899,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами, згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 0,00 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн., інфляційні збитки 0,00 грн., нараховані 3% річних -0.00 грн. З огляду на викладене просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за кредитним договором №4950217 від 20.06.2021 в сумі 18\~899,00\~грн та відшкодувати понесені судові витрати. Рух справи 19 серпня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І. 26 серпня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області позовну заяву \~залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу копії ухвали. 02 вересня 2025\~року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області\~ відкрито справу прийнято до розгляду та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Аргументи, доводи, клопотання учасників справи ТОВ\~«Коллект центр» у позовній заяві просило провести розгляд справи за\~відсутності представника банку, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує відносно заочного розгляду справи. [PERSON] не скористався правом на подання до суду відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у\~відповідності до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Суд, зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом 20.06.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4950217, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 3000 грн. Відповідно до умов п. 1.1. Договору, кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором, на строк 30 днів (п. 1.3. Договору) надати позичальнику грошові кошти в сумі 3000, 00 грн. (п. 1.2. Договору), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору (до 20.07.2021) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Пунктом 1.5.1. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно із п. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 9.00 грн, які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Договір про споживчий кредит підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 16.12.2021 укладено договір № 16/12-2021-43 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4950217. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ\~«Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4950217. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4950217 від 20.06.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18 899,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15 899,00 грн; Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою\~статті 16 ЦК України, частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За загальним правилом (частина 1\~статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ\~«Коллект центр» підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частини першої\~статті 627 ЦК України\~та\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини першої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. В силу\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Підписаний [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4950217 від 20.06.2021 року за формою відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписаний позичальником одноразовими ідентифікаторами, які є аналогами власноручного підпису. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК). У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 сформовано наступну правову позицію. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами першою, другою\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Положенням про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженим\~Постанова Правління Національного банку України № 151 від 13.12.2019\~(чинним на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Отже, відповідач, підписавши кредитні договори, не лише погодив їх умови, але й скористався кредитом. Згідно із\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено\~статтею 629 ЦК України. Частиною першою\~статті 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом даного позову є стягнення кредитної заборгованості новим кредитором. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). У відповідності до\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до пункту 4 частини третьої\~статті 129 Конституції України\~основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно зі\~статтею 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також враховуючи положення\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Позивач крім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Як вбачається із розрахунку заборгованості загальний борг відповідача за кредитним договором № 4950217\~від 20.06.2021\~становить 18 899,00 грн, з яких: ?3 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); ?15 899,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. ТОВ\~«Коллект центр» у законному порядку набуло права вимоги за кредитним договором № 4950217\~від 20.06.2021 року, тому вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту (3\~000,00 грн) є обгрунтованими та правомірними. Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої\~четвертої\~статті 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів. У постановах від 05 березня 2023 року у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі №\~202/4494/16-ц Верховний Суд виснував, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом позовної заяви та розрахунку боргу позивач ставить вимогу про стягнення процентів за правомірне користування кредитом, однак вимог про стягнення процентів на підставі\~ст. 625 ЦК\~не заявлено. Суд відповідно до вимог\~статті 13 ЦПК України\~розглядає справу в межах заявлених вимог. Умовами договору № 4950217 від 20.06.2021 року (п. 1.3) визначено, що кредит надається на 30 днів, тобто до 20.07.2021 року. Пунктом 2.3. договору № 4950217 від 20.06.2021 року визначені умови пролонгації, яка не може перевищувати 60 днів, тому максимальний строк пролонгації 20.09.2021 року. Згідно із п. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 9.00 грн, які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Суд вважає, що при визначенні розміру процентів за користування кредитом слід керуватись розрахунком проведеним первісним кредитором станом на 18.09.2021, згідно із яким заборгованість по процентам становить 5 399,00 грн. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Висновки за результатами розгляду справи Під час розгляду справи встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 20.06.2021 договором про споживчий кредит №4950217, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у ТОВ «Мілоан», як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги погашення кредитної заборгованості у розмірі 8\~399,00 грн (3 000,00 грн тіло кредиту, 5\~399,00 грн проценти). ТОВ\~«Коллект центр» у законному порядку набуло права вимоги за кредитним договором № 4950217\~від 20.06.2021 року. Враховуючи, що боржник, отримавши кошти у кредит, не виконував належним чином взяті за кредитним договором зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, та приймаючи до уваги те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, боржник має нести цивільно-правову відповідальність за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання, а тому, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача слід стягнути кредитну заборгованість у розмірі 8\~399,00 грн (3 000,00 грн тіло кредиту, 5\~399,00 грн проценти). Розподіл судових витрат Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша\~статті 141 ЦПК України). Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (44.44%), то із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 1 076,51 грн судового збору за подання позовної заяви до суду. Оцінка судом вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі Згідно договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, заявки на надання юридичної допомоги № 185 від 01.07.2025 року,\~витяг з акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 року, вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у зв`язку з розглядом цивільної справи становить 9000, 00 гривень та складається з послуг, а саме складання позовної заяви кількістю 2 год., вартістю 6000, 00 гривень; надання усної консультації з вивчення документів кількістю 2 год., вартістю 3 000, 00 гривень. У постановах Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №\~640/18402/19, від 08 грудня 2021 року у справі № 444/2445/19, від 12 травня 2021 року у справі № 235/4969/19 зроблено висновок про те, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, що нівелює необхідність подання детального опису та свідчить про неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 19 листопада 2021 року у справі № 910/4317/21 викладено правову позицію про те, що належними і допустимими доказами на підтвердження того, які роботи та послуги були надані адвокатом, може слугувати акт прийому-передачі послуг, а неврахування його як доказу та вимога суду щодо надання учасником справи детального опису виконаних робіт свідчить про прояв судом надмірного формалізму. Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суду кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено на 44,44 % (пропорційність), суд вважає, за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 3 999,60 грн (44,44 %) витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді першої інстанції.

Outcome: partial