Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`звернулися до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14375 грн.,посилаючись на те, що 09 січня 2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 06333-01/2024. Згідно із умовами договору останньому було надано фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 100 днів, який відповідач зобов`язувався погасити до 17.04.2024. Проте свої зобов`язання відповідач не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 14375,00 грн., яка складається з 5000грн.-сума заборгованості за осносною сумою боргу; 9375 грн - сума заборгованості за відсотками. 28.05..2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №28052024 , у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 06333-01/2024 в сумі 14375,00 грн. У зв"язку з тим, що боржник ухиляється від виконання обов"язків по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість, представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати у виді судового збору . Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення.. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи , суд приходить до наступного висновку . З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06333-01/2024. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 гривень строком на 100 днів, дата погашення кредиту 17.04.2024 (п.1.1-1.2 Договору) . Даний договір підписано за допомогою електронного підпису W8876. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована.Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441 - 11хх - хххх - 7933 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6. Договору) Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за двором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору . Відповідач неналежним чином виконував умови договору щодо погашення кредиту, у зв"язку з чим виникла кредитна заборгованість в загальному розмірір 14375 грн. Відповідно до договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024 право грошової вимоги за кредитним договором 06333-01/2024 від 09.01.2024, укладеним між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» . Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 06333-01/2024 в сумі 14375,00 грн з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9375 ,00 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №06333-01/2024 від 09.01.2024 вбачається , що заборгованість відповідача за період з 28.05..2024 по 30.06.2025 становить 14375,00 грн з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9375грн сума заборгованості за відсотками . Відповідно до ч.1ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором абозаконом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайноставляться. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав таобов`язків. Згідно ч.1 ст.12 ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цимЗаконом. Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7,12 ст.11 ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськимкодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею12цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані знею. Відповідно ч. 12ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовійформі. Згідно зі статтею 12Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗаконуУкраїни «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цимЗаконом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1ст. 3 Закону України «Про електроннукомерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав такупропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укластидоговір. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності тасправедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1статті 628 ЦКУкраїни). В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК Українивизначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовійформі. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або єнеобхіднимидля договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнутозгоди. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатитипроценти. За правилами ст.1055 Цивільного кодексу України,кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зі змісту ч.ч.1,2 ст. 207 Цивільного кодексу України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюютьсяпечаткою. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленідоговором. Згідно зі ст.610Цивільного кодексу України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістомзобов`язання. Відповідно до ст.1077Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутнявимога). В силу ч.1 ст.1082Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійсненийплатіж. Відповідач [PERSON] не оспорив наявність та розмір кредитної заборгованості, відзиву на позов не надав. Враховуючи , що відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними, але свої обов"язки по поверненню кредитних коштів не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved