Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЛЛФІН» в грудні 2024 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 01.02.2022 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1836325 в електронній формі. Відповідно до договору відповідачу надано кредит в розмірі 8000 грн. на строк 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Однак, [PERSON] не здійснює платежі в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Просить стягнути з відповідача на користь споживача заборгованість за договором про споживчий кредит № 1836325 від 01.02.2022 в розмірі 24000 грн. Зочним рішенням івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.03.2025р. позов було задоволено. Ухвалою від 16.05.2025р. дане заочне рішення скасовано. 26.09.2025р. від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому вимоги визнано частково, зазначено, що у відповідача чоловік [PERSON] з 25.02.2022р. був призваний на військову службу та з травня 2024року є зниклим безвісти, а тому на підставі ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в т.ч. дружинам військовослужбовців проценти не нараховуються,\~ а тому підлягає стягненню відсотки тільки по 24.02.2022р. у сумі 3168грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в подав суду заяву в якій зазначив щодо розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача вимоги визнала частково в сумі 11 168грн., просила проводити розгляд справи без участі сторонни відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення частково позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2022 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1836325 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між сторонами договору про споживчий кредит, відповідачу надано грошові кошти в сумі 8 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а він зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 (тридцять) днів, до 03.03.2022р. Згідно п. 1.5.1 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1.8 % процентів від суми позики, але не менше ніж 50 гривень 00 копійок за перший день користування позикою; 1,8 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів (п.1.5.1договору). Згідно інформаційної довідки від 23.12.2024 року № 1405/12 через платіжний сервіс «Platon» було проведено видачу займу в розмірі 8000 грн 00коп на банківську карту відповідача (а.с.33). Відповідно п. 1.1, 1.5 договору про споживчий кредит, позивач доводив, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 23.12.2024 року становить 24000 грн, з яких: 8000 грн - основний борг; 16 000.00 грн - заборгованість по відсоткам (не більше подвійної суми кредитних коштів). Згідно ч.2 сг.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із п.п.1.5.2 договору позики передбачено, що у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлених п.1.3 договору, нарахування саме процентів за користування позикою, встановлених п.п. 1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п.9 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором- дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно- цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному цифровому підпису без одноразового ідентифікатору. Згідно п. 1.4 договору про споживчий кредит дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем. Відповідно до ст. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторона відповідача вимоги визнала частково у сумі 11 168грн., з яких тіло кредиту 8000грн. та відсотки за період з 01.02.2022р. по 24.02.2022р. у сумі 3168грн. Так, у відповідача [PERSON] її чоловік [PERSON] з 25.02.2022р. був призваний на військову службу, а з травня 2024року є зниклим безвісти, що підтверджується належними доказами (а.с.103-106). З фактом нарахування процентів відповідач не погоджується з підстав наявності у нього пільг передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`відповідно доКонституції Українивизначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям та членам їх сімей, в т.ч. дружинам, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам) - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. Звідси, на підставі ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в т.ч. дружинам військовослужбовців проценти не нараховуються,\~ а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача кошти у сумі 11 168грн., з яких тіло кредиту 8000грн. та відсотки за період з 01.02.2022р. по 24.02.2022р. у сумі 3168грн., у задоволенні решти вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: partial