Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

У липні 2025 року позивач Виконком Покровської районної в місті ради, в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач [PERSON] , [INFO] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Відповідач не працює, схильний до зловживання спиртними напоями, разом із малолітнім сином [PERSON] має реєстрацію за адресою [ADDRESS] . 26.03.2025 малолітній [PERSON] був тимчасово влаштований до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» КМР, згідно із заявою батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю умов для проживання дитини, а саме: відсутністю електро- та газопостачання та за клопотанням служби у справах дітей виконкому Покровської районного в місті ради від 26.03.2025. [PERSON] не навчається в жодному навчальному закладі. Відповідач за місцем мешкання характеризується негативно, періодично порушує громадський порядок, веде аморальний спосіб життя, не виконує свої обов`язки щодо виховання дитини. У зв`язку із чим вимушені звернутися до суду із даним позовом та просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на користь майбутнього законного представника дитини аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 24 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 14 жовтня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача подала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] та стягнути аліменти на утримання сина на користь майбутнього законного представника дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної в місті ради підтримує в повному обсязі. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00050347277 від 29.03.2025. (а.с. 4,5) [INFO] померла мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 жовтня 2022 року. (а.с. 6) Згідно Довідки за відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади за вих. № 16476 від 28.04.2025 року, місце проживання малолітнього [PERSON] зареєстровано разом з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) З листа директора КЗ «ЦСПРД№1» С.Сахно від 02.06.2025 №01/187 убачається, що у закладі КЗ «ЦСПРД №1» з 26.03.2025 перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідував дитину, не приносив фрукти, солодощі та особисті речі. У телефонному режимі з дитиною не спілкується, з питань повернення дитини на виховання в родину не звертався. Після бесіди з дитиною, виявили, що [PERSON] бажає повернутися до батька. Навички спілкування та самообслуговування у дитини сформовані на недостатньому рівні. [PERSON] до жодного навчального закладу міста не зарахований, але на свій вік повинен закінчити перший клас. (а.с.11) За результатами перевірки фактів неналежного виконання батьківських обов`язків батьком гр. [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст. 184 КУпАП та проведено з останнім бесіду профілактичного характеру щодо виконання батьківських обов`язків згідно чинного законодавства. (а.с.12,13) [PERSON] , [INFO] станом на 28.03.2025 не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради та не отримує державних соціальних виплат. (а.с.18) Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» КМР» від 28.03.2025 №236 дитина [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] з батьком [PERSON] , [INFO] , декларація укладена з лікарем-педіатром [PERSON] . Мати хлопчика померла. Вихованням дитини займався батько. Протягом двох років неодноразово відвідували адресу мешкання, батько двері не відчиняв. Нагоди бачити дитину не було. На телефонні дзвінки батько не відповідав. На прийом та щеплення не з`являвся. Неодноразово повідомляли про сім`ю в службу у справах дітей. На даний момент хлопчик в Центрі реабілітації, амбулаторна карта хлопчика вилучена працівниками служби (а.с.19). Криворізький міський центр соціальних служб на запит начальника служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради повідомив, що фахівцем із соціальної роботи був здійснений вихід за адресою: [ADDRESS] в сім`ю [PERSON] , [INFO] , який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Під час відвідування сім`ї було з`ясовано, що умови проживання незадовільні. Відсутнє електро- та газопостачання. В оселі брудно, стійкий запах тютюну, речі розкидані. Батько поводився агресивно. Гр. [PERSON] отримав послугу разового консультування, від подальшої співпраці КМЦСС відмовився письмово. (а.с.20, 21-22) Як убачається із побутової характеристики, складеної ТОВ «Житлкомценрт» 02.04.2025, [PERSON] , [INFO] за період проживання за адресою: [ADDRESS] характеризується негативно. Періодично порушує громадський порядок. Веде аморальний спосіб життя. Не виконує свої обов`язки по вихованню дитини. (а.с.24) 06 травня 2025 року Службою у справах дітей складений Акт обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на 2 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, коридору, кухні та санвузла. Умови проживання: в наявності газо -, водо- , електропостачання. Квартира потребує косметичного ремонту. На момент обстеження є необхідні продукти харчування. Для виховання дитини створені такі умови: є окрема кімната, ліжко для сну та відпочинку, одяг та взуття, іграшки, книжки в наявності. За адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , батько; [PERSON] , [INFO] співмешканка. Батько має бажання забрати дитину на виховання в родину. (а.с.23) Відповідно до листа Управління з питань виплат відділу опрацювання документації №4 Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію в разі втрати годувальника на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з надходженням листа до Пенсійного фонду України 02.04.2025, виплату пенсії призупинено з 01.05.2025. (а.с.25) 26 березня 2025 року [PERSON] написав заяву до Служби у справах дітей з проханням влаштувати його сина [PERSON] , [INFO] до державного закладу у зв`язку з тим, що у квартирі відсутнє електро та газопостачання, умови для проживання дитини не створені. Зобов`язався протягом 3 місяців вирішити всі соціальні питання та забрати дитину в сім`ю.(а.с.27) Рішенням виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 18.06.2025 №547 затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.29). Відповідно до висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с.30-32) Так, виходячи з положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 3 цієї статті передбачено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 СК України. Згідно до цієї статті мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи міститься достатньо доказів, які свідчать про умисне ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, його свідоме нехтування своїми обов`язками як батька, його небажання брати участь у фізичному і духовному розвитку дитини, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині у повному обсязі. Також, суд роз`яснює відповідачу, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України визначено: особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття на користь майбутнього законного представника. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved