Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

В травні 2025 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.05.2023 у розмірі 61655,93 грн, що складається із: 61655,93 грн - заборгованість за тілом кредиту, з тих підстав, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг. Та, 09.05.2023 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування і підписав Паспорт кредиту, після чого відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг № б/н від 09.05.2023, власноручно на планшеті. Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 06/27, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань за договором, заборгованість не погашає, чим порушує умови договору та законні права АТ КБ "Приватбанк". У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 14.05.2025 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 61655,93 грн, яку слід стягнути за рішенням суду, та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 28.05.2025 року, у вказаній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в черговий раз, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, шляхом направлення рекомендованого листа, який повернувся без вручення, та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Заяв та/або клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду справи, чи інших за змістом заяв, в суд не надходило. Відзив на позов не подав. Відповідач, в телефонограмі до суду, повідомив про неможливість прибуття в судове засідання, перебуває в ЗСУ в зоні бойових дій, про наявність позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" відомово, думку щодо пред`явленого позову не виявив бажання висловити. На підставі ухвали суду, занесеної до протоколу судового засідання, проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності учасників судового процесу. Та, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 1 статті 12 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 4, частини 1 статті 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). За змістом частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" ). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України). Згідно приписів частини 1 статті 1049, статті 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із матеріалів цивільної справи судом встановлено, що [PERSON] (відповідач у справі) став клієнтом АТ КБ "Приватбанк", та 09.05.2023 ознайомився з умовами кредитування і підписав Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Сторони погодили наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн (п. 1.2. договору); тип кредитної карти: Картка "Універсальна", строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. договору); процентна ставка, відсотків річних 42,0% (п. 1.3. договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (п. п. 1.5., 2.1.1.2.12. договору) та інше, яка підписана останнім 09.05.2023 власноруч на планшеті. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 06/27, та користувався кредитним лімітом, вчиняв операції, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, що підтверджується Випискою за договором № б/н за період 09.05.2023 - 16.05.2025, але припинив надавати своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, утворилася заборгованість. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Відповідно до статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 14.05.2025, відповідач має заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк" в розмірі 61655,93 грн (заборгованість за тілом кредита 49578,10 грн; заборгованість за простроченими відсотками 12077,83 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 09.05.2023. Відповідачем наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за вказаним договором не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений. Як і не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, презумпція правомірності якого не спростована. При цьому, вимог щодо визнання зазначеного правочину недійсним чи встановлення факту його неукладеності до суду заявлено не було. Ураховуючи наведене вище та постанову Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19 (в якій вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується), суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності. На час прийняття рішення, дані щодо погашення заборгованості, відсутні. Згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). На підтвердження обставин, викладених в позові, АТ КБ "ПриватБанк" надало суду: копію Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, кредитодавець АТ КБ "Приватбанк" від 09.05.2023; копію Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, надавач платіжних послуг АТ КБ "Приватбанк" від 09.05.2023; копію паспорта позичальника; Виписку за договором № б/н за період 09.05.2023 - 16.05.2025, номер картки [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 09.05.2023. Оцінивши надані позивачем докази, та зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 12 ЦПК України, як і на передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок відповідача надати докази, які спростовують доводи позивача щодо наявності заборгованості, а за умов відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність порушення відповідачем зазначених умов кредитного договору, як наслідок суд приходить до висновку про наявність порушення цих умов та наявність цієї заборгованості. Так, банк надав відповідачу кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем у повному обсязі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved