Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернувся [PERSON] , з посиланням на те, що його брат [PERSON] 23.04.2024 року був призваний на військову службу по мобілізації [INFO] . Згідно бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 24.09.2024 року №1974, солдат [PERSON] 15.12.2024 року вибув у район населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області для виконання бойових завдань із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] за №6084 від 30.12.2024 року встановлено, що внаслідок стрілецького бою при штурмових діях військовослужбовець [PERSON] отримав кульові поранення голови та тулуба, в результаті чого лежав на землі, не подаючи ознак життя та не виходив на зв`язок, одразу евакуювати останнього не було можливим, у зв`язку з продовженням інтенсивності обстрілів зі сторони збройних формувань російської федерації. У зв`язку із зникненням брата, заявник звернувся до Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Миколаївській області, де за його заявою про зникнення [PERSON] під час виконання бойового завдання відкрито кримінальне провадження та внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024152140000690. Провести пошукові заходи після 15.12.2024р. з метою встановлення місцезнаходження та евакуації солдата [PERSON] не було можливим у зв`язку із тим, що район населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області, перебуває в зоні активних бойових дій та перебуває під постійними обстрілами з боку збройних формувань російської федерації. Заявник просить суд, з урахуванням уточнень заявлених вимог (а. с. 72-75) оголосити [PERSON] померлим внаслідок загибелі під час захисту Батьківщини, виконуючи бойове завдання та забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районі їх ведення. В судове засідання заявник та його представник не прибули, останній подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги зазначені в заяві підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи: Міністерства оборони України у судове засідання не прибув, про час, дату і місце судового розгляду по справі дана заінтересована особа повідомлена належним чином. Міністерство оборони України подало пояснення щодо викладених у заяві вимог, в яких зазначило, що відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Враховуючи поняття та визначення строків, що встановлені цивільним законодавством України, слід дійти висновку, що частина друга статті 46 ЦК України визначає строк, зі спливом якого особа може бути оголошена померлою. Цей строк може бути загальним (два роки), або спеціальним (шість місяців) і пов`язується настанням відповідної події - моментом закінчення воєнних дій. Таким чином, оскільки правовий режим воєнного стану триває по теперішній час, оголосити фізичну особу померлою можливо лише після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій (за загальним правилом) або після спливу шести місяців (у виключних випадках) від дня закінчення воєнних дій. Просить в задоволенні заявлених вимог відмовити, справу розглядати без участі представника міністерства оборони України (а. с. 58-66). Представник заінтересованої особи: військової частини [NUMBER] у судове засідання не прибув, про час, дату і місце судового засідання дана військова частина повідомлена належним чином. З військової частини надійшли до суду додаткові пояснення щодо викладених у заяві вимог, в яких зазначено, що відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Враховуючи поняття та визначення строків, що встановлені цивільним законодавством України, слід дійти висновку, що частина друга статті 46 ЦК України визначає строк, зі спливом якого особа може бути оголошена померлою. Цей строк може бути загальним (два роки), або спеціальним (шість місяців) і пов`язується настанням відповідної події - моментом закінчення воєнних дій. Починаючи з 07.08.2024 Торецька міська територіальна громада відноситься до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Таким чином, оскільки правовий режим воєнного стану триває по теперішній час, оголосити фізичну особу померлою можливо лише після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій (за загальним правилом) або після спливу шести місяців (у виключних випадках) від дня закінчення воєнних дій. Просить в задоволенні заявлених вимог відмовити, справу розглядати без участі представника військової частини (а. с. 91-94). Представник заінтересованої особи: Ставищенського відділу реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув, до суду від вказаного відділу надійшов інформаційний лист про розгляд справи без участі їх представника. Суд, розглянувши справу, дослідивши письмові докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів та свідоцтв про народження (а. с. 10-11,14, 15-16, 18). Згідно копій повідомлення військової частини [NUMBER] від 06.03.2025р. (а.с. 21), сповіщення сім`ї № 270 від 18.12.2024р. № 3/15678 (а.с. 19) та витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 30 грудня 2024 року №6084 (а.с. 22-24), вбачається, що солдата [PERSON] було призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] . Згідно бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 24.09.2024 року № 1974, солдат [PERSON] 15.12.2024 року вибув у район населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області для виконання бойових завдань із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] за № 6084 від 30.12.2024 року встановлено, що внаслідок стрілецького бою при штурмових діях військовослужбовець [PERSON] отримав кульові поранення голови та тулуба, в результаті чого лежав на землі, не подаючи ознак життя та не виходив на зв`язок, одразу евакуювати останнього не було можливим, у зв`язку з продовженням інтенсивності обстрілів зі сторони збройних формувань російської федерації. Згідно п. 1 витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] за № 6084 від 30.12.2024 року, вважається встановленим, що стрілець-помічник гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісти 15.12.2024 року в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області, у зв`язку з воєнними діями, у бойовій обстановці, під час виконання ним обов`язків військової служби та бойових завдань із забезпеченням оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, відсічі та стримування збройної агресії зі сторони збройних формувань російської федерації, а його зникнення безвісти пов`язане із захистом Батьківщини. Із копії витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що до вказаного реєстру 18 грудня 2024 року внесено відомості за частиною 1\~статті 115 КК України, номер кримінального провадження №12024270420000013, за фактом, що 18.12.2024р. до ЧЧ Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від [PERSON] , про те, що його рідний брат військовослужбовець В/Ч [NUMBER] [PERSON] зник безвісти 15.12.2024р. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Київської області (а.с. 20). [PERSON] має у власності майно у виді будинку, земельних ділянок та транспортних засобів (а.с. 27-35), яке потребує витрат на утримання, що можливо зробити лише після оформлення спадкових прав. Таким чином, судом встановлено, що згідно із витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] за № 6084 від 30.12.2024 року внаслідок стрілецького бою при штурмових діях військовослужбовець [PERSON] отримав кульові поранення голови та тулуба, в результаті чого лежав на землі, не подаючи ознак життя та не виходив на зв`язок, одразу евакуювати останнього не було можливим у зв`язку з продовженням інтенсивності обстрілів зі сторони збройних формувань російської федерації. Відповідно розділу 3 «Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом №376 від 28.02.2025р. Міністерством розвитку громад та територій України, Торецька міська територіальна громада за винятком с-ще Дружба, м. Залізне, с-ще Курдюмівка, с. Леонідівка, с-ще Неліпівка, с-ще Нью-Йорк, с-ще Озарянівка, с-ще Південне, с-ще Північне, с-ще Шуми, с. Юріївка починаючи з 07.08.2024р. належить до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Звернувшись із заявою про визнання [PERSON] померлим, заявник зазначав, що рішення суду йому необхідне для управління та утримання майна померлого. Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд дійшов висновку, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] померлим під час участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації про України, захистом Батьківщини під час виконання бойового завдання 15 грудня 2024 року. При цьому, суд бере до уваги те, що вказані вище письмові докази не містять жодних суперечностей і надають можливість зробити вірогідне припущення про смерть внаслідок загибелі [PERSON] [INFO] на території н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області, де останній виконував обов`язки військової служби, пов`язані із захистом Батьківщини. З огляду на обставини, за яких найімовірніше сталася смерть брата заявника, у заявника була відсутня як на той час (момент смерті), так і на теперішній час можливість отримати відповідні документи про його смерть. У відповідності норм Конституції України та вищенаведених положень чинного законодавства, забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим. Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану видається свідоцтво про смерть особи. Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (ст. 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України). Держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян. Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право [PERSON] , як громадянина України та брата, на оголошення [PERSON] померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації інших своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю брата, зокрема, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати), тощо. Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин - відсутності у заявника документів, передбачених чинним законодавством України, які посвідчують факт смерті особи і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті особи відповідним територіальним органом ДРАЦС України. Оскільки в судовому засіданні доведено, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, під час бойового зіткнення, дані про те, що він знаходиться у полоні відсутні, суд вважає що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин ч 2 ст. 46 ЦК України та оголошення [PERSON] померлим до спливу двох років від дня закінчення бойових дій.

Outcome: approved