Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Гофельд Г.С., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.10.2023 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Шлюб між ними був розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2016 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не цікавиться станом здоров`я і навчанням дитини, не виявляє бажання бачитися і спілкуватися з ним. Позивачка вважає, що вищевказане свідчить про ухилення відповідача від батьківських обов`язків і є підставою для позбавлення його батьківських прав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2024 року замінено третю особу Службу у справах дітей Харківської районної державної адміністрації на Службу у справах дітей виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2024 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Від представника позивача адвоката Гофельд Г.С. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за встановленим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просить ухвалити за наявними в матеріалах справи документами. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони з 18.10.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2016 року (справа №635/3893/16-ц) Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області 10.06.2014) Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2016 року (справа №635/2685/16-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 23 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із інформацією з Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області від 02.02.2024 заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.01.2024 становить 95346,21 грн., на підтвердження чого також надані постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2016 року, довідка про неотримання аліментів від 02.02.2024 року №14567, розрахунок заборгованості по аліментах від 15.01.2024, копії викликів [PERSON] до Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із інформації КЗ «Роганський академічний ліцей Роганської селищної ради Харківського району Харківської області», оформленням та підписанням документів на навчання у закладі неповнолітнього [PERSON] займалася матір [PERSON] , яка відвідувала батьківські збори, брала участь у суспільному житті школи, цікавилась навчанням сина. Відповідно до інформації із КНП Роганської селищної ради «Центр первинної медичної допомоги №4 Харківського району» декларацію, як законний представник, з лікарем укладала мати [PERSON] - [PERSON] , у супроводі якої дитина відвідувала лікаря і яка опікувалася станом здоров`я дитини. Відповідно до Висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Роганської селищної ради, виходячи з інтересів дитини, вони вважають за доцільне позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України " Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина…" та п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх сина [PERSON] посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав є свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.5,6 ст. 19 СК України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з Висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Положенням ч. 1 ст. з Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Доводи позивача, про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям сина не цікавиться, турботи про його виховання, здоров`я та розвиток не проявляє, не спілкується з ним, підтверджені відповідними доказами і відповідачем не спростовані. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні сина, у спілкуванні з ним, судом не встановлено. З урахуванням цих обставин та встановлених фактів, суд погоджується з висновком Служби у справах дітей виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїх обов`язків по вихованню і утриманню свого сина [PERSON] , оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не піклується про стан його здоров`я та розвитку, не спілкується з ним, хоча зобов`язаний це робити. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] 2014 року народження, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, свідомо, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання до суду урозмірі 858,88 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved