Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області звернулися до суду з позовом до [PERSON] , Фермерського господарства ''Галушко Олександра Миколайовича'' про визнання недійсним і скасування рішення державного реєстратора, скасування права власності, витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно державного акту на право користування землею серії Б №010487 [PERSON] надано у безстрокове та безоплатне користування земельну ділянку загальною площею 50 га. для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Калинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. 31.03.2014 року зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 3522583600:02:000:9069, площею 50 га., за [PERSON] на підставі документа, що посвідчує таке право Державного акту серії Б №010487. 16.10.2015 року державним реєстратором зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069, площею 50 га., а 18.12.2015 року зареєстровано право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ФГ Галушко О.М. У результаті ряду вчинених дій земельна ділянка комунальної власності неправомірно потрапила у власність [PERSON] і ФГ Галушко О.М. Всупереч вимогам ст.\~32 ЗК України та ст.13 ЗУ\~''Про фермерське господарство'' [PERSON] , без наявної для цього підстави, набув право власності на земельну ділянку площею 50 га. з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069. Крім того, через 2 місяці після реєстрації за собою права приватної власності передав право користування земельною ділянкою ФГ [PERSON] . У той же час, Первозванівською сільською радою та/чи Калинівською сільською радою жодних рішень про передачу земельної ділянки у власність не ухвалювалося, а тому з метою забезпечення реальної та безперешкодної можливості Первозванівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області реалізувати правомочності власника щодо спірної земельної ділянки, вони звернулися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Попов Р.О. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач заперечує проти позову Первозванівської сільської ради, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а також судовій практиці Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Відповідно державного акту серії Б № 010487 громадянину [PERSON] надано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 50,0 га. для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Калинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за №189. 16.10.2015 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі державного акту серії Б №010487 за громадянином [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 50 га., з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069. Легітимність підстав для реєстрації права власності була встановлена преюдицією, а саме постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року, справа №П/811/1233/15, якою суд визнав протиправним і скасував рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №16464285 від 14.10.2014 року та зобов`язав здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069. У подальшому, 18.12.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 10.12.2015 року було зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно речове право, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Таким чином, [PERSON] правомірно набув земельну ділянку у приватну власність на підставі: 1) Державного акту серії Б №010487; 2) постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року, справа №П/811/1233/15. Крім того, представником відповідача подано суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки оспорюване позивачем право власності [PERSON] на земельну ділянку було набуте законним шляхом і зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 16 жовтня 2015 року. З цієї дати відповідач набув статус власника спірної ділянки, про що в реєстрі зроблено відповідний запис, датований 16.10.2015 роком. На підставі цього запису [PERSON] добросовісно володіє та користується спірною земельною ділянкою до сьогодні. Первозванівська сільська рада звернулася з позовом лише у 2024 році. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що нібито рішенням сільради від 2015 року та подальшою державною реєстрацією було незаконно вилучено зазначену ділянку з комунальної власності територіальної громади, у зв`язку з чим громада просить витребувати (повернути) спірну земельну ділянку. Отже, позивач фактично оспорює перехід права власності, який відбувся та був офіційно зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ще у 2015 році. З моменту державної реєстрації права власності відповідача минуло майже 10 років. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно є публічним, відомості з нього відкриті та доступні для отримання як фізичним, так і юридичним особам (в тому числі органам місцевого самоврядування). Таким \~ \~ \~ \~ чином, Первозванівська сільська рада мала можливість дізнатися про перехід спірної земельної ділянки у приватну власність одразу після його реєстрації, тобто ще у жовтні 2015 року, або в будь-який момент після цієї дати. Позивач був обізнаний щодо процесу переходу прав на \~ \~ \~ \~земельну ділянку, цієї обставини позивач у тексті позову не спростовує, отже позивачу були відомі обставини вибуття ділянки з власності громади станом на 2015 рік. Станом на дату звернення позивача до суду (2024 рік) з позовом, зазначений строк позовної давності сплив. Дата спливу строку позовної давності 16.10.2018 року. Позивач з 16.10.2018 року жодних дій на відновлення порушених прав громади не вчиняв аж до 2024 року. У тексті позову, позивач не наводить жодних об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому звернутися до суду у межах строків позовної давності. Посилання позивача на те, що про факт порушення позивачеві стало відомо лише у 2024 році, не можуть мати доказового значення без надання належних доказів (а.с.36-44, 127-135). Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що державний акт серії Б № 010487 надавав [PERSON] лише право безстрокового користування землею, а не право власності. Передача землі у приватну власність у 2015 році була здійснена без відповідного рішення органу місцевого самоврядування, що суперечить статтям 116 та 118 Земельного кодексу України. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року не може бути підставою для визнання права власності, оскільки воно не враховувало норми Земельного кодексу України, які забороняють передачу земель сільськогосподарського призначення у приватну власність без відповідного рішення органу місцевого самоврядування. Позивач підкреслює, що право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у комунальній власності, є гарантованим Конституцією України та Земельним кодексом України. Землі сільськогосподарського призначення можуть передаватися у приватну власність лише за рішенням органу місцевого самоврядування. Позивач вважає, що позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підтвердженими нормами чинного законодавства. Відповідач не надав достатніх доказів для підтвердження законності набуття права власності на земельну ділянку, аргументи щодо строків позовної давності та конституційних гарантій права власності є необґрунтованими (а.с.78-80). Представник відповідача ФГ Галушко Олександра Миколайовича у судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. В обгрунтуванні зазначив, що Фермерське господарство є законним користувачем земельної ділянки на підставі договору емфітевзису від 10.12.2015 року, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством Галушко О.М. Цим договором фермерське господарство набуло право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб строком на 20 років. Вказаний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При створенні \~ \~ \~ \~ фермерського господарства всі обов`язки та права землекористувача перейшли саме до юридичної особи фермерського господарства. Це підтверджує, що ФГ Галушко О.М. правомірно володіє та користується земельною ділянкою. Спроби позивача заперечити це володіння є безпідставними. Крім того, представник зауважив, що самостійною підставою для відмови у задоволенні позову є те, що навіть якщо припустити, що позивач має певні претензії до ФГ, вони мали б бути заявлені у господарському суді. Позивач стверджує, що право власності було зареєстровано з порушеннями, однак відсутні докази того, що реєстратор вчинив дії всупереч закону. Сама по собі реєстрація мала підставу у вигляді чинного Державного акту, яким було передано саме у приватну власність спірну земельну ділянку. Право власності (або право постійного користування) на землю, підтверджене державними актами та судовими рішеннями (зокрема, в порядку адміністративного судочинства), не може бути скасоване лише через припущення про його "незаконність". У межах правової визначеності, посилання на фактичне користування та відкриті реєстри переконливо свідчить про відсутність підстав для позову. Згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду та ЄСПЛ витребування можливе лише з чужого незаконного володіння. У даному випадку ФГ [PERSON] володіє та користується ділянкою законно. Фермерське господарство Галушко О.М. вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зокрема з огляду на: чинний договір емфітевзису; практику Великої Палати Верховного Суду і ЄСПЛ; правил підсудності господарським судам (а.с.65-77). Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що право користування земельною ділянкою, надане відповідачу, було отримане на підставі незаконно зареєстрованого права власності [PERSON] . Договір емфітевзису, на який посилається відповідач, не може бути визнаний законним, оскільки він базується на незаконно зареєстрованому праві власності. Позивач наголошує, що фермерське господарство не може користуватися земельною ділянкою, яка була незаконно передана у приватну власність. Позовні вимоги стосуються визнання недійсним права власності та повернення земельної ділянки у комунальну власність, що є питанням цивільного права, а не господарського, тому справа розглядається належним судом. Відповідач не надав достатніх доказів для підтвердження власної позиції, а його аргументи є необгрунтованими (а.с.84-89). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно ст.ст 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема, визнання права, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.ст.7 ч.ч.2, 5; 23 ч.1 ЗК УРСР (у редакції, чинній на час надання спірної земельної ділянки) постійним визнавалося землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Право постійного користування землею посвідчували державні акти. Їх видавали та реєстрували сільські, селищні, міські, районні Ради народних депутатів. 22 вересня 2005 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 5-рп/2005, згідно з яким визнав неконституційним пункт 6\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України від 25 жовтня 2001 року\~щодо обов`язку переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди. Конституційний Суд України вказав, що немає підстав визнавати неконституційною\~статтю 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, оскільки використання у ній терміна «набувають» (який означає «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь») вказує на те, що ця стаття не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення (абзац 11 пункту 5.3 мотивувальної частини вказаного рішення). Згідно ст.ст.1, 8, 12, 13 Закону України ''Про фермерське господарство'' фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою. Землі фермерського\~господарства можуть\~складатися із: 1)\~земельних ділянок,\~що належать\~громадянам України\~-\~членам фермерського\~господарства на\~праві власності,\~користування; 2)\~земельних ділянок,\~що належать\~фермерському господарству\~на праві\~власності,\~користування.\~Члени фермерського\~господарства мають\~право на\~одержання безоплатно\~у власність\~із земель\~державної і\~комунальної власності\~земельних ділянок\~у розмірі\~земельної частки\~(паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради, за рахунок земельних ділянок, які передані в постійне користування, оренду громадянам для створення відповідного фермерського господарства, а також самому фермерському господарству. Рішенням про безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність також вирішується питання щодо припинення права користування земельною ділянкою, яка таким рішенням передається безоплатно у приватну власність. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю). Відповідно ст.116\~ЗК України громадяни\~та юридичні\~особи набувають\~права власності\~та права\~користування земельними\~ділянками із\~земель державної\~або комунальної\~власності за\~рішенням органів\~виконавчої влади\~та органів\~місцевого самоврядування\~в межах\~їх повноважень,\~визначених цим\~Кодексом або\~за результатами\~аукціону.\~Набуття права\~на землю\~громадянами та\~юридичними особами\~здійснюється шляхом\~передачі земельних\~ділянок у\~власність або\~надання їх\~у користування.\~Безоплатна передача\~земельних ділянок\~у власність\~громадян провадиться\~у разі: а)\~приватизації земельних\~ділянок,\~які перебувають\~у користуванні\~громадян; б)\~одержання земельних\~ділянок внаслідок\~приватизації державних\~і комунальних\~сільськогосподарських підприємств,\~установ та\~організацій; в)\~одержання земельних\~ділянок із\~земель державної\~і комунальної\~власності в\~межах норм\~безоплатної приватизації,\~визначених цим\~Кодексом. Передача\~земельних ділянок\~безоплатно у\~власність громадян\~у межах\~норм,\~визначених цим\~Кодексом,\~провадиться один\~раз по\~кожному виду\~цільового призначення. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Статтями 328, 330, 387 ЦК Україи передбачено, що право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Судом встановлено, що 19.05.1992 року зареєстровано Фермерське господарство Галушко Олександра Миколайовича, ЄДРПОУ\~06686524, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААВ №394264 (а.с.9). Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №25369373 від 19.10.2015 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45844957 від 19.10.2015 року свідчать, що 16.10.2015 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі державного акту про право користування землею серії Б №010487 від 01.01.1992 року (видавник Кіровоградська районна рада народних депутатів Кіровоградської області) за громадянином [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 23.03.2002 року, видавник: Кіровський РВ УМВС України в Кіровоградській області, зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 50 га., з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069, розташовану: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Калинівська сільська рада (а.с.13-15). Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №50287018 від 19.12.2015 року свідчить, що 18.12.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 10.12.2015 року було зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно речове право, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Правокористувач: Фермерське господарство Галушко Олександра Миколайовича, код ЄДРПОУ\~06686524, власник [PERSON] , предметом договору є право цільового користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, площею 50 га, з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069, розташована: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Калинівська сільська рада (а.с.16-17). Державний акт на право користування землею серії Б №010487 1992 року, зареєстрований у реєстрі за №189, свідчить, що державний акт видано [PERSON] , ділянка якого знаходиться на території Калинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, виконавчим комітетом Кіровоградської районної ради нароних депутатів у тому, що за вказаним землекористувачем закріплюється в безстрокове і безоплатне користування 50 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування, земля надана в приватну власність для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.47-50). Інформаційна довідка з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна №400904785 від 25.10.2024\~року свідчить,\~що земельна ділянка з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069, площею 50\~га. для ведення фермерського господарства на території Калинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, належить на праві власності [PERSON] . Номер запису про інше речове право: 12626907, вид іншого речового права: право постійного користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), правокористувач: Фермерське господарство Галушко Олександра Миколайовича, код ЄДРПОУ\~06686524, предметом договору є право цільового користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб площею 50 га. (а.с.51). 14.10.2014 року рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №16464285 державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069, що розташована Кіровоградська область, Кіровоградський район, Калинівська сільська рада, за [PERSON] (а.с.55). 05.05.2015 року постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено позовні вимоги [PERSON] , визнано протиправним та скасувано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №16464285 від 14.10.2014 року, зобов`язано здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069 (а.с.52-54). Дослідивши наявні по справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, судом встановлено, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року зобов`язано здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069, державним реєстратором зареєстровано право власності на земельну ділянку не на підставі судового рішення, а на підставі державного акту на право користування землею серії Б №010487 від 1992 року, яким надано [PERSON] земельну ділянку на праві користування, а не на праві приватної власності. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року право приватної власності на спірну земельну ділянку не визнавалося. Первозванівською сільською радою та/чи Калинівською сільською радою жодних рішень про передачу земельної ділянки у власність не приймалось. Отже, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №25369373 від 19.10.2015 року є незаконним і підлягає скасуванню. Оскільки передумовою набуття права користування ФГ [PERSON] на спірну земельну ділянку було незаконне рішення державного реєстратора, то земельна ділянка підлягає витребуванню. За таких обставин, позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора, скасування права власності, витребування з чужого незаконного володіння спірної земельної ділянки є обґрунтованими. Відповідно статей 257, 261, 267 ЦК України: загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; перебіг позовної давності за вимогами щодо витребування чи визнання права щодо нерухомого майна, переданого з державної або комунальної власності у приватну власність, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, починається від дня державної реєстрації права власності першого набувача або дати передачі першому набувачеві нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Матеріали справи містять витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45844957 від 19.10.2015 року, який свідчить, що 16.10.2015 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 50 га., з кадастровим номером 3522583600:02:000:9069, отже позивач довідався, міг довідатися про порушення свого права та про особу, яка його порушила, саме після вказаної дати, а тому після вказаної дати підлягає обрахуванню загальний строк позовної давності тривалістю три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 07.11.2024 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Поважних причин пропущення строку позовної давності, які підтверджені будь-якими доказами, позовна заява не містить. Обставини зупинення та переривання перебігу строку позовної давності не встановлено. Представником відповідача заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.127-132). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки сплив строк позовної давності про застосування якої заявлено представником відповідача.

Outcome: dismissed