Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У серпні 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 30.10.2020 року [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 1405034149. На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 1405034149. В подальшому, 15.04.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15\~364,49 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а тому з підстав стягнення наявної заборгованості позивач змушений звернутися до суду. 19.08.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного. Встановлено, що 30.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1405034149. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у сумі 18\~815 грн. на строк 18 місяців. Також, [PERSON] підписав Паспорт кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 5034149. 07.10.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» як первісним кредитором та ПАТ «Таскомбанк» як новим кредитором було укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. 15.05.2024\~року АТ «Таскомбанк» як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Також, 15.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Таскомбанк» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15травня 2024 року, в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги. У Витязі з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року зазначено, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № 1405034149 від 30.10.2020 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 15\~364,49 грн., з яких: 5204,22 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,17 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 10\~160,10 грн. загальна заборгованість по комісії. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахувань жодних штрафних санкцій. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У позовній заяві позивач посилається на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1405034149 від 30.10.2020 року, оскільки на підставі договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року є правонаступником АТ «Таскомбанк», яке в свою чергу на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року стало правонаступником первісного кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Однак, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що відповідно до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» свої права вимоги саме за кредитним договором № 1405034149 від 30.10.2020 року, в якому боржником є [PERSON] . Будь-яких Реєстрів прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, які є невід`ємними частинами цього договору, матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено факту відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» своїх прав вимоги за кредитним договором № 1405034149 від 30.10.2020 року, в якому боржником є [PERSON] . Разом з цим, суд зауважує, що позивачем до позовної заяви не додано підтвердження того, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 18 815 грн. за кредитним договором № 1405034149 від 30.10.2020 року, у зв`язку з невиконанням його у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 15\~364,49 грн. Так, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed