Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі Позивач, ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті позивача, а також в газеті «Одеські вісті» (далі Договір) від 29.12.2018 року № 99 на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як з постачальником за регульованими тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме за фактом споживання електроенергії та частковою оплатою. Згідно з умовами договору позивач постачав електричну енергію на об`єкт побутового споживача (відповідача), розташованого за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» відкрило особовий рахунок на ім`я побутового споживача [PERSON] № [NUMBER] . За період липня 2024 року по 29 квітня 2025 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем за ці розрахункові періоди. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] було спожито 1643 кВт.год електричної енергії на суму 7097,76 грн. В указаний період відповідачем було здійснено оплату за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 8,64 грн. Відповідно до обгрунтованого розрахунку за спожиту електроенергію заборгованість [PERSON] становить 296,15 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних 130,70 грн. Таким чином, непогашена заборгованість складає 7089,12 грн. у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 7089,12 грн. заборгованість за спожиту електричну енергію, а також 296,15 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних 130,70 грн. та сплачений судовий збір за пониженою ставкою у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримує просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, в розумінні вимог п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, шляхом відправки судової повістки. Причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення чи відзив до суду не надходили. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та побутовим споживачем [PERSON] , що мешкає та споживає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті, на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як постачальник з регульованим тарифом шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та частковою оплатою спожитої електричної енергії. Згідно умов договору ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків TOB «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Розрахунковий період з липня 2024 року по 29 квітня 2025 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії за адресою майна відповідача. Так, з отриманих даних вбачається, що за вказаний вище період, було спожито 1643 кВт.год електричної енергії на суму 7097,76 грн. В указаний період відповідачем було здійснено оплату за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 8,64 грн. За приписами ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» (постанова Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 509/3536/15-ц та від 15.07.2019 у справі № 347/713/17). ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконує та надає відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак відповідач, що підтверджено матеріалами справи, взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною другої ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, беручи до уваги наявність між сторонами договірних відносин з приводу постачання та споживання електричної енергії, враховуючи невиконання умов договору відповідачкою та несвоєчасну сплату за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 7089,12 грн., інфляційних нарахувань 296,15 грн. та 3% річних 130,70 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved