Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

06 березня 2025 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла вказана позовна заява [PERSON] , сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Ведмедовською Г.О. (діє на підставі Ордеру серії АР №1226410 від 05.03.2025 р.), до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій, з урахуванням поданої 08.07.2025 року заяви про збільшення позовних вимог, просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , заборгованість у розмірі 188 610,31 грн., що складається із основної суми 150 382,5 грн., 3 % річних в розмірі 8 812,83 грн. та 29 414,98 грн. індексу інфляції. В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що [PERSON] (у дівоцтві - [PERSON] ) є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . В подальшому [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку із укладенням шлюбу, який у подальшому був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11.06.2015 серії [NUMBER] . 12 серпня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». За заявою позивача про прийняття спадщини приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. відкрита спадкова справа № 1/2012 після померлої [PERSON] . Комунарським районним судом м. Запоріжжя 15.06.2004 винесена ухвала у справі №2-163/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 5/8 частин житлового будинку, якою затверджена мирова угода між сторонами. За умовами мирової угоди [PERSON] згодна з тим, щоб право приватної власності на спадковий будинок по [ADDRESS] було визнано за [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] згодна, щоб [PERSON] проживала у будинку по [ADDRESS] та користувалася усім житловим будинком до продажу і отримання нею коштів за половину будинку. [PERSON] зобов`язується: - протягом 15 днів після набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди зареєструвати житловий будинок [ADDRESS] на своє ім`я в БТІ; - продати вказаний житловий будинок за ринковою вартістю, що діє на момент продажу, завчасно довести до відома про ціну на будинок [PERSON] ; - вести переговори з покупцями житлового будинку у присутності [PERSON] ; - оформити договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса в присутності [PERSON] і при отриманні коштів від покупця передати [PERSON] половину (1/2 частину) отриманих від продажу житлового будинку коштів за умови, що за час проживання у будинку [PERSON] не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається [PERSON] , вираховується сума заборгованості. [PERSON] зобов`язується: - не перешкоджати [PERSON] у продажу будинку та прийняти участь у розшуку можливих варіантів продажу будинку і покупців найближчим часом; - після узгодження ціни продажу житлового будинку написати про це розписку і передати її [PERSON] ; - погасити заборгованість з оплати комунальних ті інших обов`язкових платежів за житловим будинком, яка виникла за час її проживання; - після отримання від [PERSON] коштів написати про це розписку і передати її [PERSON] ; - звільнити житловий будинок після отримання коштів за 1/2 частину будинку протягом 10 днів. Ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди у справі № 2-163 04 не оскаржувалася сторонами, набрала законної сили. [PERSON] у подальшому зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2019 №181572435. У 2021 році [PERSON] без повідомлення [PERSON] намагалася продати спірний житловий будинок, для чого звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., однак, у посвідченні договору купівлі-продажу цього житлового будинку нотаріус відмовила, склавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2021 № 62/02-31. У постанові приватний нотаріус зазначила, що [PERSON] на підтвердження права власності на будинок була надана ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-163/04 від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з даною угодою, серед іншого, [PERSON] має бути присутньою під час оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса і при отриманні половини (1/2 частини) коштів від покупця за умови, що за час проживання у будинку [PERSON] не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається [PERSON] , вираховується сума заборгованості. [INFO] [PERSON] померла. За вказаних обставин, як вказує нотаріус, він не має права вчиняти нотаріальну дію, оскільки це може спричинити за собою новий спір зі спадкоємцями [PERSON] [PERSON] оскаржила дану відмову нотаріуса до суду. Під час розгляду справи за ініціативою суду [PERSON] була залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у задоволенні позову. Постановою Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 у справі № 335/1641/21 скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги задоволені, визнана незаконною та скасована постанова приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. від 29.01.2021 №62/02-31. Запорізький апеляційний суд, скасувавши рішення Комунарського суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, таким чином визнав, що права та обов`язки, які належали [PERSON] за мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не в повному обсязі перейшли до її спадкоємиці - дочки [PERSON] . Апеляційний суд визнав існування за [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] лише права на отримання коштів за проданий будинок. Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 29.05.2024 року постанову Запорізького апеляційного суду залишив без змін. З інформаційної довідки від 08.12.2023 № 357715494 [PERSON] стало відомо, що право власності на будинок [ADDRESS] , зареєстровано 25 липня 2023 року за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 739, виданого 25.07.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлією Арсенівною. У квітні 2024 року звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про спонукання [PERSON] виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.12.2024 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цій справі змінено в частини мотивування. У постанові від 18.12.2024 року Запорізький апеляційний суд зазначив, що «Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної від 27.09.2012 року приватного нотаріуса Хамула Н.Г., а саме: у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті померлої [INFO] матері гр. [PERSON] , сама по собі при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах з урахуванням уточнених висновків апеляційного суду, не спростовує права [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] на отримання коштів за проданий при вищевикладених обставинах у подальшому [PERSON] вищезазначений будинок у вигляді 1/2 частині його вартості, але не у вищезазначений помилково обраний позивачем у цій справі спосіб «шляхом спонукання [PERSON] виконати вищезазначену мирову» угоду в іншій справі, укладену ще з її матір`ю [PERSON] , а шляхом саме вже «стягнення з [PERSON] на свою користь половини отриманих (ціна договору 300765,00 грн.) від продажу 25 липня 2023 року житлового будинку по [ADDRESS] коштів». Зазначає, що Запорізький апеляційний суд вказав [PERSON] на належний спосіб захисту свого права, а саме, стягнення з [PERSON] на свою користь половини отриманих від продажу житлового будинку по [ADDRESS] коштів, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.03.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. 11.03.2025 року до суду надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Ведмедовською Г.О., про усунення недоліків. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. 20 березня 2025 року до суду надійшла відповідь на запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Ухвалою Ленінського районного суду від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті спору. 10.04.2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» представником адвокатом Железняк В.К., в якому просять відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що за життя [PERSON] [PERSON] всі можливі зобов`язання, визначені мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2004 р. у справі № 2-163/04, зокрема: забезпечила безперешкодне проживання [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , до її смерті, яка сталась [INFO] ; зареєструвала на своє ім`я право особистої приватної власності на вказаний житловий будинок в ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 10.08.2004 р. Саме внаслідок смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] , [PERSON] неспроможна була виконати інші зобов`язання, викладені в судовому рішенні та в мировій угоді, а саме: попередити [PERSON] про продаж житлового будинку і про узгоджену з покупцем ціну; вести перемови з покупцем в присутності [PERSON] ; оформити договір купівлі-продажу житлового будинку в нотаріальній конторі за участю [PERSON] ; при оформленні договору купівлі-продажу житлового будинку передати [PERSON] половину виручених від продажу житлового будинку грошей за вирахуванням заборгованості по житловому будинку, яка виникли під час проживання в житловому будинку [PERSON] . Наявні документи у спадковій справі [PERSON] , які свідчать, що [PERSON] не набула спадкових прав за ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 р. у цивільній справі № 2-163/04, оскільки свідоцтво про право на спадщину їй не видане до цього часу. Постановою приватного нотаріуса від 27.09.2012 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [PERSON] з посиланням на те, що ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 р. у цивільній справі № 2-163/04 не містить ознак спадкового майна, а відноситься до боргу, внаслідок чого рекомендовано звернутися до суду з вимогою про одержання від гр. [PERSON] грошових коштів. Таким чином, постановою приватного нотаріуса від 27.09.2012 р., яка не скасована та діє, встановлено, що за мировою угодою та ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 р. у цивільній справі № 2-163/04 про затвердження мирової угоди [PERSON] не набула спадкових прав, в т.ч. на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] чи його частку, на грошову компенсацію у разі продажу зазначеного житлового будинку, на проживання в житловому будинку, на інші будь-які права щодо житлового будинку, які належали [PERSON] .. Викладене доводить, що продаж [PERSON] (одноособовим власником) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] не порушило права та інтереси [PERSON] .. Наразі відсутні будь-які договірні зобов`язання, а також відсутні судові рішення, за змістом яких відповідач має сплатити саме [PERSON] грошові кошти розміром 1/2 частини з проданого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок відсутності правовідносин між [PERSON] та [PERSON] з приводу поділу грошових коштів, виручених від продажу належного [PERSON] житлового будинку, а також внаслідок відсутності у [PERSON] заснованого на договорі обов`язку сплатити [PERSON] грошові кошти, у [PERSON] не виникло обов`язку сплатити [PERSON] половину грошових коштів від продажу житлового будинку. 22.04.2025 року від [PERSON] надійшли письмові пояснення, сформовані в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Ведмедовською Г.О., в яких зазначено, що згідно спадкової справи, заведеної після [PERSON] , Відповідачка не є її спадкоємницею. Таким чином [PERSON] безпідставно утримує у себе іншу половину коштів (150 382,5 грн.) за продаж будинку. Відповідачка будучи добре обізнаною, що після покійної [PERSON] єдиною її спадкоємницею є позивачка, продаючи вищевказаний будинок не тільки не сповістила її про факт продажу нерухомого майна та суму отриманих коштів, а й після отримання вимоги про сплату позивачці половини отриманих коштів, відмовляється виконувати свої зобов`язання. Позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими, а тому просить їх задовольнити повністю. 22.04.2025 року від [PERSON] надійшло клопотання, сформоване в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Ведмедовською Г.О., в якому просить долучити до матеріалів справи копію спадкової справи , заведеної після смерті [PERSON] . На підставі Закону України № 4273-IX від 26.02.2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», який набрав чинності 25.04.2025 року, відбулася зміна найменування Ленінського районного суду міста Запоріжжя на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. 08.07.2025 року від [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Ведмедовською Г.О., в якій зазначила, що у своїй первісній позовній заяві від 05.03.2025 позивачка просила суд: 1. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , заборгованість у розмірі 179485,32 грн., що складається із основної суми 150 382,5 грн., 7211,97 грн. 3 % річних та 21 890,85 грн. індексу інфляції. Враховуючи те, що з дня подачі позовної заяви минуло вже чотири місяці, то позивачка бажає скористатися своїм правом на збільшення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , заборгованість у розмірі 188610,31 грн., що складається із основної суми 150 382,5 грн., 8 812,83 грн. 3 % річних та 29 414,98 грн. індексу інфляції. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ведмедовська Г.О. просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, висновок експерта, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить наступного висновку. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено,\~що ухвалою\~Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~15.06.2004\~року по\~справі №2-163/04\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання заповіту\~недійсним та\~визнання права\~власності на\~5/8\~частин житлового\~будинку,\~була затверджена\~мирова угода\~між сторонами\~(а.с.\~11\~зворот-12,\~118-119),\~за умовами якої: «… [PERSON] згодна з тим, щоб право приватної власності на спадковий будинок по [ADDRESS] було визнано за [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] згодна, щоб [PERSON] проживала у будинку по [ADDRESS] та користувалася усім житловим будинком до продажу і отримання нею коштів за половину будинку. [PERSON] зобов`язується: - протягом 15 днів після набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди зареєструвати житловий будинок [ADDRESS] на своє ім`я в БТІ; - продати вказаний житловий будинок за ринковою вартістю, що діє на момент продажу, завчасно довести до відома про ціну на будинок [PERSON] ; - вести переговори з покупцями житлового будинку у присутності [PERSON] ; - оформити договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса в присутності\~ [PERSON] і при\~отриманні коштів\~від покупця\~передати [PERSON] \~половину (1/2\~частину)\~отриманих від\~продажу житлового\~будинку коштів\~за умови, що за час проживання у будинку [PERSON] не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається [PERSON] , вираховується сума заборгованості. [PERSON] зобов`язується:- не перешкоджати [PERSON] у продажу будинку та прийняти участь у розшуку можливих варіантів продажу будинку і покупців найближчим часом; - після узгодження ціни продажу житлового будинку написати про це розписку і передати її [PERSON] ; - погасити заборгованість з оплати комунальних ті інших обов`язкових платежів за житловим будинком, яка виникла за час її проживання; - після отримання від [PERSON] коштів написати про це розписку і передати її [PERSON] ;- звільнити житловий будинок після отримання коштів за 1/2 частину будинку протягом 10 днів…». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія а.с. 10 зворот). Позивач - [PERSON] є донькою померлої [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 10), зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із укладенням шлюбу із [PERSON] , який у подальшому розірвано 05.04.2011 року, залишено прізвище « [PERSON] » (а.с.11); з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із укладенням шлюбу з [PERSON] 12.08.2015 року ( а.с. 15). Постановою від 27.09.2012 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після померлої [PERSON] (а.с. 123). Вказана постанова вмотивована тим, що у заявника відсутні документи, які підтверджують право власності на спадкове майно, а ухвала Комунарського міського суду м. Запоріжжя від 15 червня 2012 року по справі №2-163/04 не містить ознак спадкового майна, а відноситься до боргу. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 року по справі ЄУН 335/1641/21 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у задоволенні позову (копія а.с. 48-52). Постановою Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 у справі № 335/1641/21 скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги задоволені, визнана незаконною та скасована постанова приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. від 29.01.2021 №62/02-31. Як встановлено вказаним рішенням суду, та не оспорюється сторонами, [PERSON] зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У 2021 році [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. з метою посвідчення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Постановою від 29.01.2021 № 62/02-31 нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, та мотивувала свої дії тим, що [PERSON] на підтвердження права власності на будинок надана ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-163/04 від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з даною угодою, серед іншого, [PERSON] має бути присутньою під час оформлення договору купівлі- продажу житлового будинку у нотаріуса і при отриманні половини (1/2 частини) коштів від покупця за умови, що за час проживання у будинку [PERSON] не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається [PERSON] , вираховується сума заборгованості. [INFO] [PERSON] померла. За вказаних обставин, як вказує нотаріус, він не має права вчиняти нотаріальну дію, оскільки це може спричинити за собою новий спір зі спадкоємцями [PERSON] [PERSON] оскаржила дану відмову нотаріуса до суду. Крім того з рішення суду вбачається, що під час розгляду справи за ініціативою суду [PERSON] залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Запорізький апеляційний суд, скасувавши рішення Комунарського суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, таким чином визнав, що права та обов`язки, які належали [PERSON] за мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не в повному обсязі перейшли до її спадкоємиці - дочки [PERSON] . Апеляційний суд визнав існування за [PERSON] , як спадкоємиці [PERSON] , лише права на отримання коштів за проданий будинок (а.с. 58-62). Постанова Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 у справі № 335/1641/21 оскаржена [PERSON] до Верховного Суду. Постановою Верховного Суду від 29.05.2024 року в іншій справі № 335/1641/21 відмовлено у задоволені касаційної скарги [PERSON] , постанова Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 у справі № 335/1641/21 залишена без змін (а.с.53-57). 25 липня 2023 року між [PERSON] , в інтересах якої діяв [PERSON] , та [PERSON] , в інтересах якої діяла законний представник - мати [PERSON] , уклали договір купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлією Арсенівною. Ціна договору 300765,00 грн. (копія а.с. 33-42). 04.03.2024 року [PERSON] зверталася до Відповідачки з вимогою про виконання зобов`язань за мировою угодою, затвердженого ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04. В даній вимозі Позивачка просила сплатити їй половину коштів від проданого будинку (а.с. 12 зворот 14). Відповідачем дана вимога проігнорована, що не заперечувалось сторонами в ходу розгляду справи. У зв`язку з невиконанням відповідачем досудової вимоги, позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про спонукання до виконання мирової угоди, проте рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/3284/24 від 08.07.2024 року в задоволенні позову відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.12.2024 року у справі №334/3284/24 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя змінено в частині мотивувальної частини (а.с.43-47). У постанові від 18.12.2024 Запорізький апеляційний суд зазначив наступне: «…суд першої інстанції помилково у тому, що сумнівався та достовірно не встановив у цій справі те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки [PERSON] своєчасно 01.02.2012 року, тобто з додержанням 6-місячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері згідно із ст. 1261 ЦК України.», «Запорізький апеляційний суд, скасувавши рішення Комунарського суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, таким чином визнав, що права та обов`язки, які належали [PERSON] за мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не в повному обсязі перейшли до її спадкоємиці дочки [PERSON] ; апеляційний суд визнав існування за [PERSON] , як спадкоємиці [PERSON] , лише права на отримання коштів за проданий будинок.», «Таким чином, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної від 27.09.2012 року приватного нотаріуса Хамула Н.Г., а саме: у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті померлої [INFO] матері гр. [PERSON] , сама по собі при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах з урахуванням уточнених висновків апеляційного суду, не спростовує права [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] на отримання коштів за проданий при вищевикладених обставинах у подальшому [PERSON] вищезазначений будинок у вигляді 1/2 частині його вартості, але не у вищезазначений помилково обраний позивачем у цій справі спосіб «шляхом спонукання [PERSON] виконати вищезазначену мирову» угоду в іншій справі, укладену ще з її матір`ю [PERSON] , а шляхом саме вже «стягнення з [PERSON] на свою користь половини отриманих (ціна договору 300765,00 грн.) від продажу 25 липня 2023 року житлового будинку по [ADDRESS] коштів». Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, згідно вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (згідно вимог чч. 1,2 ст. 1269 ЦК України). З копії спадкової справи, яку надано приватним представником позивача (а.с. 105-151), вбачається, що [PERSON] як донька [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г. За заявою [PERSON] про прийняття спадщини приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. відкрита спадкова справа №1/2012 після померлої [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 27.09.2012р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [PERSON] з посиланням на те, що вищевказана ухвала суду по справі № 2-163/04 про затвердження мирової угоди не містить ознак спадкового майна, а відноситься до боргу, внаслідок чого рекомендовано звернутися до суду з вимогою про одержання від гр. [PERSON] грошових коштів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами\~ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~незалежно\~від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема,\~права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Серед іншого, в цій статті визначені особисті немайнові права, які не можуть бути об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.\~Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. В основі зазначеної статті лежить принцип неможливості передачі особистих немайнових прав і інших нематеріальних благ через те, що особисті немайнові права тісно пов?язані з фізичною особою. Отже, із наявних у [PERSON] прав за мировою угодою такі з них як право приймати участь у перемовинах з покупцем, знати про ціну продажу будинку, приймати участь у оформленні договору є немайновими правами, які нерозривно пов`зані із її особою, а тому не можуть бути успадковані. Разом з тим, інше право [PERSON] за мировою угодою - на отримання половини вартості будинку, за яку він буде проданий, є майновим, а тому є таким, що спадкується її спадкоємцями. Тобто [PERSON] мала право на спадкування замість померлої матері половини суми грошових коштів, які будуть отримані від продажу будинку. Таким чином, проаналізувавши надані суду докази та обставини, встановлені рішеннями Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 у справі 335/1641/25 та від 18.12.2024 у справі 334/3284/24, з урахуванням вимог законодавства, суд доходить висновку, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , до складу якої входить, зокрема, право майнової вимоги - на отримання половини вартості будинку по [ADDRESS] , у випадку його продажу. Тобто, між сторонами виникли правовідносини, щодо неналежного виконання відповідачами рішення суду про стягнення грошових коштів. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Отже, зобов`язання сторін мирової угоди, затвердженої ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не припинилися у зв`язку зі смертю [PERSON] , а тому в силу ст. 1218 ЦК України до [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] перейшли права за указаною вище мировою угодою. Таким чином, суд вважає підставними вимоги [PERSON] (як спадкоємиці [PERSON] ) про стягнення з [PERSON] половини отриманих від продажу 25 липня 2023 року житлового будинку по [ADDRESS] коштів, тобто 150\~382,50 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з такого. Згідно з нормою частини другої статті 625 ЦК України, визначено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017р. у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. За змістом статей 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Згідно ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди у справі № 2-163/04 міститься інформація про те, що [PERSON] зобов`язується при отриманні коштів від покупця передати [PERSON] половину (1/2 частину) отриманих від продажу житлового будинку коштів. При цьому, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін мирової угоди, затвердженої ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не припинилися у зв`язку зі смертю [PERSON] , а тому в силу ст. 1218 ЦК України до [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] перейшли права за указаною вище мировою угодою, а отже вимоги [PERSON] (як спадкоємиці [PERSON] ) про стягнення з [PERSON] половини отриманих від продажу 25 липня 2023 року житлового будинку по [ADDRESS] коштів, тобто 150\~382,50 грн. є підставними. Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.07.2023 зазначено, що за домовленістю сторін купівля-продаж здійснюється за 300 765,00 грн. Зазначену суму Продавець одержав від Покупця повністю до підписання цього договору. Отже, у Позивачки виникло право на стягнення з Відповідачки 3 % річних та індекс інфляції за період з 27.07.2023 по 07.07.2025 з урахуванням розрахунку, наданого стороною позивача, а саме : 3 % річних у розмірі 8 812,83 грн. та індексу інфляції у розмірі - 29 414,98 грн. При цьому, суд враховує, що стороною відповідача контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено у повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1\~508,88 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved