Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

представник позивача адвокат Туз Б.М., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, просить визнати за ним право власності на 1/2 ідеальної частки квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 76,5 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2015 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №28. В подальшому рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29.09.2025 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, ними було придбано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 76,5 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м, вартість якої становила 599\~000,0 тисяч гривень, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири укладеного та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Максимів Л.Д. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232111142 від 11.11.2020 року та зареєстрована на [PERSON] . Оскільки мирним шляхом сторонам не вдалося дійти згоди щодо поділу об`єкта спільної сумісної власності подружжя, визначення розміру часток права власності на вказану вище квартиру, так як така зареєстрована за відповідачем та перебуває в його користуванні, однак набута сторонами за час шлюбу та відповідно до\~ст.60 СК України\~є спільною сумісною власністю подружжя, тому просить на підставі\~ст.69-72 СК України,\~ст.372 ЦК України\~поділи таке майно, визнавши за позивачем право власності на 1/2 ідеальної частки цієї квартири. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.10.2025 року, позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині ухвали. 09 жовтня 2025 року представником позивача адвокатом Туз Б.М. подано заяву на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 08.10.2025 року, які усунуті в повному обсязі. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2025 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. 16.10.2025 року представником позивача адвокатом Туз Б.М. через систему «Електронний суд» скеровано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якого просить визнати за [PERSON] право власності на ідеальної частки квартири та [PERSON] право власності на ідеальної частки квартири, що знаходиться по [ADDRESS] . 03.11.2025 року представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому, просить такий задовольнити. 03.11.2025 року представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, 21.02.2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №28. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232111142 від 11.11.2020 року на підставі договору купівлі-продажу квартири виданого 11.11.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Максимів Л.Д., за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею (кв.м.): 76,5, житловою площею (кв.м): 35,2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197610046101. Даний договір посвідчено за згодою чоловіка [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що вищевказана квартира набута у власність [PERSON] за час її перебування у шлюбі з [PERSON] . Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1\~ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею (кв.м.): 76,5, житловою площею (кв.м): 35,2 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197610046101), набута відповідачем за час шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку, що така є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами. Відповідно до ч.1, 4\~ст.71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Як вбачається з постанови Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про поділ спільного майна подружжя, справа №725/1776/18, зазначено, що майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, при його розподілі ділиться в рівних частках між ними, якщо шлюбним договором або домовленістю не визначено іншого Як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.25\~Постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст. 71 СК України\~щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як вбачається з позовної заяви, позивач вимог про присудження на його користь грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно не ставить. Відповідно до ч.1\~ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищенаведене та виходячи з презумпції рівності часток, оскільки судом не встановлено, що інше визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, суд приходить до висновку, що частки сторін у власності на об`єкт права спільної сумісної власності подружжя - квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею (кв.м.): 76,5 кв., житловою площею (кв.м): 35,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197610046101, є рівними, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд враховує позицію позивача, який просить суд не стягувати з відповідача судовий збір.

Outcome: approved