Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1510.2011. Вказала, що від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , подружнє життя не склалося, за час їхнього спільного проживання виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та сім`ю, моральні та духовні цінності, що призводить до постійних непорозумінь. Сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного зі сторін. Ухвалою від 18.09.2025 суд відкрив провадження у справі та постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач повідомлений належним чином, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Суд встановив, що 15.10.2011 сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №\~364. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивачка бажає розірвати шлюб і відповідач не заперечив щодо цього. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною третьою статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Оскільки із змісту позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням наведеного‚

Outcome: approved