Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовом до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті проживав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, яку він заповідав позивачу. Згідно із заповітом, складеним 20 листопада 2020 року, [PERSON] заповів позивачу земельну ділянку площею 2,9346 гектара, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер ділянки: 3520583000:02:000:0106, розташована на території Івангородської сільської ради, Олександрівського району Кіровоградської області. Після його звернення 27.03.2025р. до приватного нотаріуса Котляренка Ю.І. з проханням прийняти заяву про прийняття спадщини, нотаріус, 31.03.2025 письмово повідомив позивача про те, що він пропустив шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснив, що він повинен звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку позивач зазначає, що на момент відкриття спадщини проживав у місті Кропивницький та не підтримував зв`язків з спадкодавцем, який на момент складення заповіту також проживав у м. Кропивницький, але надалі в 2021 році переїхав проживати в село Омельгород Кропивницького району Кіровоградської області. Тобто, померлий став проживати не за тією адресою, яка була відома позивачу на момент посвідчення заповіту. Про смерть спадкодавця дізнався значно пізніше, оскільки ніхто не повідомив його про цю подію. Відсутність родинних зав`язків з [PERSON] ускладнили отримання своєчасно інформації про його смерть. Військовий стан в Україні, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який згодом був продовжений Указом № 734/2023 від 16 листопада 2023 року, обмежив можливість пересування та ускладнив своєчасне подання заяви про прийняття спадщини. На момент відкриття спадщини він не проживав постійно із спадкодавцем. Просить визначити додатковий строк для подачі ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом, терміном на два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. 03.07.2025 року ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою також витребувано від Олександрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області витяг із спадкового реєстру та інформацію про заведену спадкову справу. Ухвалою суду від 26.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Також в заяві зазначив що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Котляренко Ю.І. в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що свідчить повний витяг №00050291163 від 27.03.2025 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (актовий запис №344 від 01.08.2022). На момент смерті проживав у [ADDRESS] що підтверджується довідкою №16 від 03.04.2025, виданою Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області. \~ \~ \~ \~20 листопада 2020 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бєлінським І.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 2093, згідно якого, земельну ділянку площею 2,9346 гектара, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3520583000:02:000:0106, яка розташована на території Івангородської сільської ради, Олександрівського району Кіровоградської області заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] відкрилась спадщина. 27.03.2025р. [PERSON] усно звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренка Ю.І. з проханням прийняти заяву про прийняття спадщини, однак, 31.03.2025 року нотаріусом було письмово повідомлено позивачу про те, що він пропустив шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснив його право звернутися до суду. На виконання ухвали суду від 03.07.2025 Олександрівська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області листом від 28.07.2025 №247/01-16 повідомила про те, що за даними Алфавітної книги обліку спадкових справ та Спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини на про відмову від прийняття спадщини не надходили. З наданих інформаційних довідок встановлено, що [INFO] померлим [PERSON] посвідчений заповіт (номер у спадковому реєстрі 66791796, номер в реєстрі нотаріальних дій 2093). Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За загальними приписами про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог. Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної конкретної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує на окреме проживання із спадкодавцем, не підтримання зв`язків з померлим, відсудність інформації про місце проживання спадкодавця, не знання про його смерть та військовий стан в Україні, який обмежив можливість пересування та ускладнив своєчасне подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, обставини, на які посилається позивач, такими не є. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц, від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 20 вересня 2023 року у справі № 638/16540/20. У постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 Верховний Суд дійшов висновку, що необізнаність спадкоємця про факт смерті не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та, а також у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18. Суд зауважує, що в судовому засіданні з пояснень представника позивача було встановлено, що позивачу [PERSON] було відомо про факт посвідчення померлим [PERSON] заповіту на його ім`я, позивач був обізнаний про існування заповіту з моменту його посвідчення. Щодо причин поважності пропуску строку на прийняття спадщини в зв`язку із введенням на території України військового стану, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Даний пункт Постанови було виключено на підставі Постанови КМУ № 469 від 09.05.2023 року. Позивач вказує, що постійно проживав на території України, зокрема в м. Кропивницький. Територія Кіровоградської області не відноситься до території на якій ведуться бойові дії, працювали та працюють державні установи, нотаріальні контори, приватні нотаріуси. Позивач не вказує яким чином було обмежено його можливість пересуватися по м. Кропивницькому та Кіровоградській області, також не конкретизує, які ускладнення виникли для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, Окреме проживання із спадкодавцем та не підтримання зв`язків з померлим не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. Причини, які б завадили позивачу звернутися із заявою про прийняття спадщини, в тому числі направити заяву через поштове відділення, відсутні. Суд також враховує, що з моменту відкриття спадщини (29.07.2022) пройшов значний часовий проміжок (майже в три роки) до звернення позивача до приватного нотаріуса щодо формлення спадщини (27.03.2025), а також звернення з позовною заявою до суду (01.07.2025). Отже, суд дійшов висновку що об`єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для звернення до будь-якої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого не було. Будь-яких доказів поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач суду не надав. Враховуючи викладене позивачу слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] .

Outcome: dismissed