Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

13.08.2025р. [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою, в якій просить: - встановити факт родинних зв`язків між куц [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - встановити, що [PERSON] , [INFO] , є рідною бабусею по лінії матері, [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що відповідно свідоцтва про народження, виданого Естонською Республікою 21.08.2000р., [NUMBER] , батьком заявника є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] від 12.06.1972р., [NUMBER] , її матір`ю є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 10.10.2014р. відділом РАЦС Залізничного району міського округу м. Самара РФ. Вищезазначені обставини прямо вказують, що [PERSON] , [INFO] , є бабусею заявника по матері. [PERSON] відповідно до довідки МСЕК № 008389 є інвалідом першої групи, яка потребує догляду. Таким чином, заявник є прямим кровним родичем [PERSON] , який зобов`язаний здійснювати догляд за бабусею. Заявник є військовослужбовцем ЗСУ відповідно до посвідчення офіцера [NUMBER] , та проходить військову службу у ВЧ [NUMBER] . Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для звільнення з військової служби на підставі та в порядку, передбаченому ст. 26 Закон України Про військовий обов`язок і військову службу. Ухвалою суду від 22.09.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено розгляд справи по суті на 08 год. 30 хв. 04.11.2025р. Заявник, його представник [PERSON] та представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причину неявки не повідомили. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас, 29.10.2025р. до суду поштовим зв`язком АТ Укрпошта (поштове відправлення № 5402003435627) від імені заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява від 25.10.2025р., в якій остання підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та підтверджує викладені обставини, у зв`язку з чим просить задовольнити заяву. А також, оскільки вона є інвалідом І групи та має обмежені можливості в пересуванні, просить проводити розгляд справи за її відсутності. З огляду на приписи ст.ст. 223 та 294 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідив письмові докази, судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 21.08.2000р. Відділом РАЦС Естонської Республіки, [INFO] у м. Таллінні народився [PERSON] , батьком якого зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , про що 16.06.1995р. Локсаською міською управою складено акт про народження, актовий запис № 14. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.06.2011р. на ім`я [PERSON] , останній народився [INFO] в м. Таллінні, Естонія. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в с. Суурпеа, Хар`юський район, ЕССР, батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09.01.2004р. на ім`я [PERSON] , остання народилася [INFO] в с. Суурпеа, Хар`юський район, Естонія. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.10.2014р. відділом ЗАГС Залізничного району міського округу Самара управління ЗАГС Самарської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Самара, Самарська область, росія, про що складено запис акту про смерть № 1835. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.09.1997р. на ім`я [PERSON] , остання народилася [INFO] в с. Малячкина, Шіланський район, Куйбишівська область. Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства Врадіївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Врадіївської селищної ради № 323 від 04.10.2023р. та довідки серії МСЕ-04 № 008389 від 10.02.2005р., [PERSON] , [INFO] , має І групу інвалідності за загальним захворюванням та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до посвідчення офіцера серії [NUMBER] , виданого на ім`я заявника, останній проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] . Встанови в казані обставини, суд приходить до такого висновку. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В силу ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В свою чергу, ч. 5 ст. 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.08.2022р. у справі № 752/21394/21 (провадження № 61-2630ск22), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019р. у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що: у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Тобто для встановлення в судовому порядку факту родинних відносин, заявник, зокрема має довести, що він позбавлений можливості встановити такий факт в позасудовому порядку. Як вбачається із змісту заяви встановлення факту родинних відносин потрібно заявнику для звільнення з військової служби на підставі та в порядку, передбаченому ст. 26 Закон України Про військовий обов`язок і військову службу. Однак, у заяві не зазначено про те, що заявник звертався до командування Військової частини [NUMBER] щодо вирішення питання про звільнення його з військової служби, та що заявнику було відмовлено у цьому, у зв`язку з не підтвердженням родинних відносин з [PERSON] , як і не надано доказів на підтвердження вказаних обставин. Також з матеріалів судової справи слідує, що заявник просить встановити факт родинних відносин із живою особою. При цьому, заявник не зазначає жодних обставин, які перешкоджають йому встановити вказаний факт в позасудовому порядку, як і не надає жодних доказів на підтвердження цих обставин. З огляду на вищевикладене, заява про встановлення факту родинних відносин є безпідставна та необґрунтована, а відтак не підлягає задоволенню. Окремо слід зазначити щодо заяви від 25.10.2025р., яка надійшла до суду 29.10.2025р. від імені заінтересованої особи [PERSON] поштовим зв`язком АТ Укрпошта (поштове відправлення № 5402003435627). Суд вважає вищевказану заяву сумнівною та не бере її до уваги, з огляду на таке. Як вбачається із заяви про встановлення факту родинних відносин та заяви від 25.10.2025р. місцем проживання заінтересованої особи [PERSON] вказано: [ADDRESS] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.09.1997р. на ім`я [PERSON] , остання з 01.04.1998р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Водночас, згідно трекінгу відправлень АТ Укрпошта поштового відправлення № 5402003435627, заява від 25.10.2025р., яка надійшла до суду 29.10.2025р. від імені заінтересованої особи [PERSON] , відправлена з м. Миколаєва. Також слід зазначити, що на поштовому конвертів, в якому до суду надійшла заява від імені [PERSON] , адресою відправника зазначено: [ADDRESS] . Таким чином, оскільки з наявної у справі інформації [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , а з наданих заявником медичних документів [PERSON] , слідує, що остання має І групу інвалідності за загальним захворюванням та потребує постійного стороннього догляду, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували, що [PERSON] , фактично проживає чи перебуває в м. Миколаєві, зокрема за адресою: [ADDRESS] , в суду є обґрунтовані сумніви щодо того, що саме [PERSON] підписувала та направляла до суду заяву від 25.10.2025р. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed