Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи наступним. 03 червня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит № 102479961, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 14 187,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом в строк, встановлений кредитним договором. 24 вересня 2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги № 112-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило права вимоги за договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Позивач набув права вимоги до відповідача на суму 44 249,99 грн, з яких: 14 187,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 21 359,49 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1 610,00 грн прострочена заборгованість за комісією, 7 093,50 грн сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання. Позивач зазначив, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за вказаним кредитним договором, просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 44 249,99 грн за кредитним договором № 102478861 в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. 28 жовтня 2025 року від відповідача надійшло пояснення на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволені позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю, а у разі встановлення судом правовідносин, що перейшли до відповідача в особі ТОВ «ФК «Кредит-капітал», просила частково задовольнити позов і стягнути з неї на користь останнього грошову суму заборгованості по кредитному договору в сумі 27 119 грн. (а.с.18). В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 4, 20). Відповідач у судове засідання не з`явилася, в своїх поясненнях просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с.18 зворот). Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 червня 2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102478861. Договір укладено в електронному вигляді та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 468883. За умовами кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 14 187,00 грн (п. 1.2. договору), на строк 345 днів (п. 1.3. договору), термін (дата) повернення кредиту 14 травня 2025 року (п. 1.4 договору). П. 1.5 договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 56 369,00 грн в грошовому виразі та 11401,34 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 70 556,00 грн. Відповідно до п. 1.5.1 комісія за надання кредиту: 1 610,00 грн, яка нараховується за ставкою 11.50 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду , визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Згідно п.1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та п. 1.5.3 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 54 759,00 грн. \~Перерахування коштів підтверджується копією платіжного доручення № 90241537 від 03 червня 2024 року, долученого позивачем до позовної заяви про перерахування коштів ТОВ «Мілоан» відповідачу в сумі 14 187,00 грн відповідно до кредитного договору № 102478861. 24 вересня 2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 112-МЛ/Т, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 102478861 від 03 червня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 112-МЛ/Т від 24 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 249,99 грн, з яких: 14 187,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 21 359,49 грн сума заборгованості за відсотками, 1 610,00 грн сума заборгованості по комісії; сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 7 093,50 грн. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 102478861 від 03 червня 2024 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 20 серпня 2025 року (включно) складає 44 249,99 грн, з яких: 14 187,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 21 359,49 грн сума заборгованості за відсотками, 1 610,00 грн сума заборгованості по комісії; сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 7 093,50 грн. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано, лише зазначено про визнання боргу в розмірі 27 119,00 грн. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України ««Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідач не визнала позов, посилаючись на те, що не погоджувалася на передачу будь яких його зобов`язань іншим чи третім особам, не укладала таких договорів. Стверджувала, що вона брала позику у ТОВ «Мілоан». Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем договором про споживчий кредит № 102478861 від 03 червня 2024. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст.\~1078\~ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторони відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Отже, фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення заборгованості у розмірі 14 187,00 грн за тілом кредиту, 21 359,49 грн за відсотками, 1 610,00 грн за комісією. Щодо вимоги про стягнення з відповідача суму неустойки, суд зазначає наступне. 17 березня 2022 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, яким були внесені зміни до\~Цивільного кодексу України\~та\~Закону України «Про споживче кредитування», а Національним банком України прийнято «Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, затверджені постановою правління НБУ від 25 березня 2022 року № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп». Зокрема, «Прикінцеві та\~перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 7 093,50 грн задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 979 грн 33 коп. (36 156,49 х 2 422,40 / 44 249,99). Згідно з положенням п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Необхідно зауважити, що ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із таким клопотанням відповідач до суду не зверталась. Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням «Апологет» на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року № 0107. Вартість послуг згідно з витягом з акту наданих послуг № Д/2175 від 20 серпня 2025 складає 8 000 грн, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved