Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №814849493 від 11.12.2019 у розмірі 15790,15 грн, а також судових. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 11.12.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 814849493 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 21070,00 грн, на її банківську карту № [NUMBER] , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжився до 31.12.2020. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 15790,15 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 15790,15 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024. 02.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №02/12/24-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/12/24-У від 02.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 15790,15 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/12/24-У від 02.12.2024. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «Юніт Капітал», ні на рахунок попереднього кредитора, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 28.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.09.2025 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, з мотивів того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору №814849493 від 11.12.2019 пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позову просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без її участі у зв`язку із зайнятістю в іншій справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.12.2019 в особистому кабінеті на сайті Манівео відповідач заповнила заяву на отримання грошових коштів в кредит від 11.12.2019. З якої вбачається, що [PERSON] бажає отримати 21070,00 грн на 126 днів номер картки [NUMBER]. Цього ж дня, 11.12.2019 між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №814849493 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора [NUMBER], згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 21070,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 25.12.2019 сторони уклали додаткову угоду до договору №814849493 від 11.12.2019, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору на наступну кількість днів: чотирнадцять. На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її укладення та є невід`ємною частиною Договору. Аналогічні додаткові угоди були також укладені сторонами 19.02.2020, 03.03.2020, 16.03.2020, якими продовжено строк оплати наступного чергового платежу на тринадцять та чотирнадцять днів відповідно. Відповідно до копії довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позичальник [PERSON] , з якою укладено Кредитний договір №814849493 від 11.12.2019, ідентифікований товариством. Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: [NUMBER]; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику - 11.12.2019 23:14:00 та містить номер телефону [NUMBER] , на який відправлено такий ідентифікатор, перерахування грошових коштів позичальнику відбулося - 11.12.2019 23:16:17. Згідно платіжного доручення №8d3970а7-е426-44b6-a46f-bb5de21e4537 від 11.12.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало кошти [PERSON] в сумі 21070,00 грн. Також відповідно до довідки №11/2024 АТ КБ «ПриватБанк» за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено успішні платежі через платіжний сервіс LiqPay на карту клієнта ID платежу - 1191776553, дата 11.12.19 23:16 сума 21070,00 номер карти [NUMBER]. Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором №814849493, станом на 09.12.2024, заборгованість за указаним договором складає 15790,15 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 14344,51 грн, прострочена заборгованість за процентами 1445,64 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №814849493, станом на дату придбання прав вимог, її розмір складає 15790,15 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 14344,51 грн, прострочена заборгованість за процентами 1445,64 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. 31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020) встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. 31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно. 31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023 включно. 31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2024 включно. Згідно реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 15790,15 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. 03.08.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Додаткову угоду №2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020. 30.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Додаткову угоду №3 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020. Згідно реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 15790,15 грн. 02.12.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №02/12/24-У, згідно з яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, оплату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно реєстру боржників від 02.12.2024 до договору факторингу №02/12/24-У від 02.12.2024 ТОВ «Юніт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 15790,15 грн. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 1 ст. 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, сформованій у справі №752/8842/14-ц від 05 липня 2017 року. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1ст.519 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012, від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17). Умовами пункту 1.3 договору факторингу від 28.11.2018 передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з пунктом 2.1 цього договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Судом встановлено, що право вимоги до відповідача переходило тричі, зокрема, від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал». Таким чином, вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до відповідача на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, і сторони не могли передбачити, що 11.12.2019 цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Крім того, на час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018 сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Отже, право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, у зазначені вище договори факторингу входити не могло. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що Кредитним договором №814849493 укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 11.12.2019 не порушуються права і законні інтереси ТОВ «Юніт Капітал», тому суд приходить до висновку, що ТОВ «Юніт Капітал» не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Разом з тим, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал». Разом з тим, наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено [PERSON] , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Щодо застосування стоків позовної даності суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України). Отже, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Аналогічний правовий висновок викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 травня 2018 року в справі № 369/6892/15-ц та у постанові від 31 жовтня 2018 в справі № 367/6105/16-ц. Оскільки у даній справі встановлено, що позовні вимоги є недоведеними по суті спору, а тому відмовити у задоволенні позовних вимог необхідно саме з цих підстав, а заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача та відповідно розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed