Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради (21050 м. Вінниця, вул. Соборна,59) про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно Договору купівлі-продажу від 17.12.2003 року , [PERSON] та [PERSON] здійснили продаж (одної другої) частини цілого житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до перейменування згідно з рішенням 7-ї сесії 7-го скликання Вінницької міської ради № 246 від 29.04.2016 року «Про найменування та перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в [ADDRESS] , а також земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок т будівлі і споруди такі як: криниця № 3, погріб «П», сараї «Б», «б», «Д», огорожа №1-2, тамбур «а2», сіни «а», «аі», вбиральня «Е». Зазначене майно належало сторонам [PERSON] та [PERSON] , на підставі Договору конкретного користування , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. 12.12.2003 року за реєстром № 4209. На час подання позову [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були співвласниками даного будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS] померли, залишивши у спадок вищезазначене майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.09.2024 року, стало відомо, що безпосереднім співвласником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами являється [PERSON] , який має 1/2 частку права власності на даний будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер : 3-1257 виданого від 18.07.2024 року державним нотаріусом Сушицькою А.О. Першої вінницької державної нотаріальної контори. Оскільки [PERSON] являється співвласником даного будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS] та має згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами свою частину у розмірі 1/2 на будинок та і надалі планує користуватися земельною ділянкою та вести на ній власне господарство, 27.08.2024 року Покоєвич А.О., як представник Позивача звернувся з адвокатським запитом (копію додаю) до Вінницької міської ради з проханням « Надати належним чином засвідчену копію рішення щодо отримання права власності або користування на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] )». У відповідь від Вінницької міської ради від 03.09.2024 року за № 01/00/011/158301, нас було повідомлено, що згідно з даною інформацією, наданою департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради, рішень щодо відведення земельної ділянки у власність та/або користування за адресою: [ADDRESS] , Вінницькою міською радою не приймалось . Зазначена земельна ділянка належить сторонам на праві спільної часткової власності. Просив суд, встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно з висновком судової земельно - технічної експертизи, якому відповідає варіант 5. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , судовий збір 1211,20 грн., витрати на проведення земельно технічної експертизи у розмірі 15\~800,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 41\~000,00 грн. В судове засідання представник позивача Покоєвич А.О. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не заявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Згідно Договору купівлі-продажу від 17.12.2003 року, [PERSON] та [PERSON] здійснили продаж (одної другої) частини цілого житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до перейменування згідно з рішенням 7-ї сесії 7-го скликання Вінницької міської ради № 246 від 29.04.2016 року «Про найменування та перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в [ADDRESS] , а також земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок т будівлі і споруди такі як: криниця № 3, погріб «П», сараї «Б», «б», «Д», огорожа №1-2, тамбур «а2», сіни «а», «аі», вбиральня «Е» (а.с.12). Зазначене майно належало сторонам [PERSON] та [PERSON] , на підставі Договору конкретного користування , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. 12.12.2003 року за реєстром № 4209. На час подання позову [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були співвласниками даного будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS] померли, залишивши у спадок вищезазначене майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.09.2024 року, стало відомо, що безпосереднім співвласником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами являється [PERSON] , який має 1/2 частку права власності на даний будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер : 3-1257 виданого від 18.07.2024 року державним нотаріусом Сушицькою А.О. Першої вінницької державної нотаріальної контори (а.с.28). У відповідь від Вінницької міської ради від 03.09.2024 року за № 01/00/011/158301, було повідомлено, що згідно з даною інформацією, наданою департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради, рішень щодо відведення земельної ділянки у власність та/або користування за адресою: [ADDRESS] (50), Вінницькою міською радою не приймалось (а.с.31). Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, або вона перебувала у користуванні співвласників, і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ізст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Тобто до співвласників будинку перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розмішені їх частки житлового будинку, прибудов та господарських споруд, та частки земельної ділянка, необхідні для їх обслуговування відповідно до розміру часток в спільній власності на будинок. Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, а також з наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування і розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого немає підстав, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Такого висновку дійшов Верховного Суду України у постанові від 15травня 2017року у справі №705/6917/14-ц. За клопотанням позивача в справі з метою визначення порядку користування земельною ділянкою судом була призначена експертиза. Згідно висновку експерта від 14.05.2025 № 796 встановити порядок користування земельної ділянки між власниками можливо та надано 6 варіантів для встановлення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до фактичного розміру часток власників будинковолодіння: позивач - частка , відповідача частки. Опрацювавши варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, наданими експертом, суд вважає, що встановлення порядку користування земельною ділянкою за варіантом № 5 (додаток 6) відповідає фактичному розміру часток власників будинковолодіння, не порушує права учасників справи та є найбільш логічним для майбутнього використання земельної ділянки. Тому на переконання суду, встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно вказаного варіанту, про який просить позивач, не завдає шкоди її раціональному використанню, в тому числі із урахуванням видового використання земельної ділянки, при цьому є найбільш наближений до пропорційності часток осіб у праві власності жилого будинку, має менше відхилення від ідеального значення на відміну від інших варіантів, відповідає інтересам кожного із сторін та досить наближено відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою. Такий порядок користування земельною ділянкою не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною будинковолодіння та забезпечувати обслуговування своєї частки. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підставі викладеного та

Outcome: approved