Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» Столітній М.М. звернувся до суду з позовом з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що 16.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7278290 про надання споживчого кредиту. Сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 8000,00 грн. (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (10.11.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 8000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту, за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору. Укладаючи договір сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах: Стандартна процентна ставка - 1, 99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п 1.4 Договору; Знижена процентна ставка 0, 01% в день та застосовується відповідно до наступних умов : якщо споживач до 16.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в звязку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. 16.12.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 109 календарних днів (25.07.2024-10.11.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 8000 грн.*1,99% =159,2 грн.*109 календарних днів = 17 352,8 грн. Згідно договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 року, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Враховуючи те, що на момент укладання договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Як фактором, строк договору № 7278290 про надання споживчого кредиту від 16.11.2023 не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 109 календарних днів з 25.07.2024 року по 10.11.2024 року. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електрону пошту, зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Отже до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 8 000 грн - тіло кредиту, 14 646, 4 грн - нараховані проценти, 17 352, 8 грн - нараховані позивачем проценти за 109 календарних днів, всього на загальну суму 39 999, 2 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у загальному розмірі 39 999, 2 грн. Також, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., які просить стягнути з відповідачки разом із сумою сплаченого судового збору 2422, 40 грн. Ухвалою від 28.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 28.05.2025 року, яке відкладено на 10 липня 2025 року за клопотанням представника відповідача Сідун О.С. У судовому засіданні 10 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Столітнього М.М. про витребування доказів та витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо належності [PERSON] картки банку (рахунку) та інформацію щодо надходження на картку банку (рахунок) грошових коштів у розмірі 8 000 грн 16.11.2023 року. Також задоволено клопотання представника відповідача адвоката Сідун О.С. про витребування доказів і зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» надати суду копію кредитної справи до Договору № 7278290 про надання споживчого кредиту від 16.11.2023 року з усіма подальшими документами; розрахунок суми боргу, виписку по рахунку (рух коштів); розгляд справи відкладено на 11 серпня 2025 року та на 29 вересня 2025 року у звязку з ненадходженням до суду витребуваної інформації. Судове засідання 29 вересня 2025 року відкладено на 04 листопада 2025 року за клопотанням представника відповідача. Згідно поданого відзиву представника відповідача позов відповідачем не визнається в повному обсязі. Так відносно укладеного договору факторингу № 25.07/24-Ф відповідачу не було відомо. В позовній заяві позивачем зазначено сумнівний розмір заборгованості і позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості 39 999, 2 грн. До позову не додано копію заявки, з якої б вбачалося, що саме відповідач мав намір отримати грошові кошти у позику. Позивач пред`явив замість засвідченої виписки з рахунку відповідача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, розрахунок заборгованості первісного кредитора та розрахунок заборгованості позивача. Зазначені документи не є тотожними та не замінюють один одного і не додав виписку по рахунку про рух коштів. Більше того, виходячи зі змісту позовної заяви та доданих до позовної заяви додатків, слід дійти висновку, що позивачем не вказано, коли саме нібито виникло право звернутись з вимогою до суду. Представник відповідача вважає. що позовна заява задоволенню не підлягає, оскільки підставою для задоволення позову є врахування всіх обставин справи, а сторона позивача не довела належними і допустимими, достовірними та достатніми доказами ті обставини, на які вона посилається, а також на існування порушеного права. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат на правову допомогу - 10 000 грн, то сторона відповідача вважає, що дана сума є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. З додатків, на які посилається позивач, вбачається повна безпідставність заявленої даної вимоги. Тому представник відповідача у відзиві просить суд відмовити в задоволенні позову. Згідно наданої представником позивача відповіді на відзив з доводами, викладеними у відзиві, позивач не погоджується. Так, договір між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] від 16.11.2023 року повністю відповідає вимогам законодавства, укладений в електронній формі за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи. Згідно умов договору сума кредиту - 8000 грн на строк 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Кожний примірник договору в електронній формі з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документу. На підтвердження укладання договору між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і [PERSON] позивачем надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «С2786», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. А тому не виникає жодних сумнівів в тому, що 16.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і [PERSON] досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний договір № 7278290, оригінал якого разом з паспортом споживчого кредиту відповідач має у власному електронному кабінеті, який він створив на сайті ТОА «АВЕНТУС УКРАЇНА» при реєстрації там для отримання кредиту. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копіями платіжних провайдерів ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів. Даний платіжний провайдер має відповідну ліцензію НБУ на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ. Сума заборгованості за договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», який, як первісний кредитор, здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів і формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості товариством надано розрахунок заборгованості по кредитному договору, який оформлений належним чином як документ товариства, що підписаний директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та скріплений печаткою товариства. Нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов договору. Що стосується договору факторингу, то право первісного кредитора на укладення договорів про відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача передбачено в Кредитному договорі - пп.3 п.5.1., та відповідає положенням ЦК України. Тому представник позивача у відповіді на відзив просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання представник позивача Столітній М.М. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги з урахуванням поданих заяв та клопотань підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Тому розгляд справи проводився без участі представника позивача згідно поданої заяви. У судовому засідання представник відповідача адвокат Сідун О.С. позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві та просила суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що16.11.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С2786» [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту - Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, де міститься інформація та контактні дані кредитодавця, яким є ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача - сума кредиту 8000 грн, строк кредитування - 360 днів, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткову інформацію (а.с. 33-34). 16.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7278290 про надання споживчого кредиту. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 8000,00 грн. (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. (п.1.4), стандартна процентна ставка - 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту (п.1.5.1), знижена процентна ставка 0, 01% в день застосовується якщо споживач до 16.12.2023 або протягом трьох календарних днів за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в звязку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.1.5.2) За умовами договору (п.2.1) кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дата надання кредиту - 16.11.2023 або 17.11.2023 (п.2.2) Згідно п 3.1 Договору проценти, що нараховуються за цим Договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Пунктом 9.2. договору встановлено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання зобов`язань за ним. Умовами договору передбачено, що споживач надає дозвіл на передачу товариству своїх персональних даних а також надає згоду на те, що товариство має право направляти SMS -повідомлення та повідомлення на електронну адресу споживача, при цьому споживач погоджується з тим, що направлення вказаної інформації, зокрема, на електронну пошту, повідомлену споживачем, товариство буде здійснювати як самостійно, так і з залученням контрагентів. Договір підписаний сторонами, зокрема споживач [PERSON] підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С2786» 16.11.2023 (а.с. 21-30) Крім того, 16.11.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С2786» [PERSON] підписав і Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.31) 25 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» як фактором було укладено Договір факторингу № 25.07/24-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. (а.с.72-76) Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року, клієнт відступив факторові право вимоги до боржника [PERSON] в сумі 8 000, 0 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 646, 40 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.49) 25 липня 2024 року на електронну пошту strax.ogiy@gmail.com ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» направило повідомлення про відступлення прав вимоги, а саме те, що товариство відступило право грошової вимоги за договором та передало персональні дані на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Після зазначеного відступлення усі платежі в погашення заборгованості за договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора і зазначено реквізити. (а.с.35) Суд вважає за необхідне зазначити, що адреса електронної пошти, на яку направлено дане повідомлення про відступлення права вимоги, співпадає з адресою електронної поти, зазначеної особисто [PERSON] в договорі про надання споживчого кредиту № 7278290 від 16.11.2023 (а.с.30) Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання представника відповідача у відзиві про те, відповідачу не було відомо про укладення договору факторингу, спростовується наявними у справі доказами. Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за договором № 7278290 від 16.11.2023, позичальник [PERSON] , наданої ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованість позичальника станом на 24.04.2024 року складає 22 646, 40 грн, в тому числі - 8000, 0 грн - основний борг, 14 646, 40 - проценти (а.с.37-42) Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за договором № 7278290 про надання споживчого кредиту від 16.11.2023 року за 109 календарних днів (з 25.07.2024 -10.11.2024), розрахованої за процентною ставкою 1, 99 %, заборгованість позичальника [PERSON] становить 17 352, 80 грн (а.с.43-44) Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». (а.с.64) Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з відповідачем. Згідно наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації на запит суду на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку здійснено два перекази коштів - 16.11.2023 на суму по 8 000 грн кожна, інформація про платника відсутня (а.с.171) Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено як факт укладення кредитного договорі відповідачем з первісним кредитором 16 листопада 2023 року, так і факт отримання ним коштів за даним договором на картку, зазначену ним в кредитному договорі. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Оскільки договір, укладений відповідачем з первісним кредитором, підписаний електронним підписом позичальника, що свідчить про те, що позичальник [PERSON] , підписуючи його, погодився з усіма умовами, то при вирішенні зазначеної справи судом застосовуються наступні норми права. Відповідно до п.5 ч.1 ст 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст 6 Закону України «про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язанні з нею. Частиною 8 ст 11 цього Закону встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, із вказаного вбачається, що кредитний договір були укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 8 000 грн встановлено в ході розгляду справи, зокрема, і інформацією, що надійшла від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 10.07.2025 року. Тобто в ході розгляду справи судом встановлено, що первісним кредитором зобов`язання за укладеним договором виконано в повному обсязі, але відповідач порушив умови договору, на які він сам погодився і свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Крім положень спеціальних Законів стосовно укладення договорів в електронній формі, які законодавчо прирівнюються до договорів, укладених в письмовій формі, при вирішенні зазначеної справи судом застосовуються загальні норми ЦК України, що стосуються укладання правочинів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Враховуючи що відповідач [PERSON] , укладаючи з первісним кредитором кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до позивачка згідно договору факторингу, усвідомлював його умови, повністю з ними погодився, в тому числі і з розмірами процентних ставок, про що свідчить його електронний підпис, не оспорював його умови з моменту укладення, зазначений договір не визнавався недійсним в судовому порядку, і тому суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови укладеного позивачем кредитного договору, своєчасно не повернув кошти та не сплатив проценти, з розміром яких погодився при укладенні, за що наступає цивільно-правова відповідальність. Що стосується суми заборгованості відповідача перед позивачем за даним договором, а саме - 39 999, 20 грн., з яких: сума кредиту 8 000, 00 грн, сума процентів за користування кредитом - 14 646, 4 грн, нараховані позивачем проценти за 109 календарних днів - 17 352, 8 грн, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє до даного часу. Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 7278290 від 16.11.2023 року в сумі 22 646, 40 грн, з яких 8 000 грн - сума кредиту, 14 646, 40 грн - проценти за користування кредитом. За встановлених обставин стягнення заборгованості по процентам за 109 календарних днів в сумі 17 352, 80 грн у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 7278290 в сумі 22 646, 40 грн, в задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» правничу допомогу у даній справі надавав адвокат Столітній М.М., що підтверджується договором № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.70-71), заявкою № 7654 від 11 березня 2025 року на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.50-51), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 (а.с.53), ордером на надання правничої допомоги виданим 10.12.2024 року (а.с.32), актом № 7654 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, за яким адвокатом виконано робіт на суму 10 000 грн (а.с.48), рахунком на оплату від 10 квітня 2025 року на суму 10 000 грн (а.с.36) Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 10 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М. було підписано Акт № 7654 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, згідно з яким адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги професійної правничої допомоги в рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості, загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн., витрачено всього 12 годин часу (а.с. 48). Отже, суд вважає встановленим, що позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Столітнього М.М., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Факт оплати даних послуг підтверджується рахунком на оплату від 10 квітня 2025 року на суму 10 000 грн (а.с.36) При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 10 000,00 грн., а також витрачений на вказані послуги час (12 годин) є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат, оскільки позов типовий, аналогічні позови подавались до декількох відповідачів одночасно згідно списку «Укрпошта» від 25.07.2025 (а.с.81). Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з надання професійної правничої допомоги у вказаній справі є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial