Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов позов у якому ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість\~за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 33\~727,33 грн. та судові витрати у тому числі на правову допомогу 13\~000 грн.. В обґрунтування позов вказують, що 18.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 481152 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого на умовах, встановлених кредитним договором, первісний кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 38 750 грн. Строк кредитування 730 днів, з кінцевим терміном повернення 18.01.2023. Підписанням договору кредиту відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з правилами надання коштів у позику. Вказує, що позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, а відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 31.05.2025 укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 481152. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 481152 від 18.01.2021, що підлягає стягненню з позичальника становить 33\~727,33 грн., з яких: 25\~720,30 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 8\~007,03 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позові вказав про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, причина неявки суду невідома.\~\~ Надіслана судом\~повістка за\~місцем\~проживання відповідача\~ повернувся\~до суду\~з відміткою\~працівника пошти у рекомендованому повідомленні №06102 78430629 «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, свідчить про належне вручення повістки. Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без його участі. Згідно ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 січня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 481152, що підписаний власноручним підписом. Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 38 750 грн. (п.1.3 договору). Строк кредитування 730 днів, з кінцевим терміном повернення 18.01.2025 року включно, відповідно до п. 1.4 договору.\~ Згідно з п. 1.5 тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховується проценти за процентною ставкою та становить за перший день користування кредитом\~ 25% в день, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надавання кредиту 85 % річних. Відповідно до п. 2.1 кошти надається товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 31\~000 грн на поточний рахунок споживача [NUMBER] в АТ «Райффайзен банк Аваль». В п. 2.2 договору вказано, що сума кредиту перераховується протягом 3 днів з дня укладення договору. Також, надано підписані [PERSON] заяву-анкету від 18.01.2021, паспорт споживчого кредиту\~ від 18.01.2021, який містить інформацію, яка надається споживачу для укладення договору про споживчий кредит, графік платежів. На підтвердження перерахування коштів на рахунок відповідача [PERSON] відкритого в АТ «Райффайзен банк Аваль» надано платіжне доручення №4270 від 18.01.2021 року у розмірі 31 000 грн. 31 січня 2025\~ року між\~ ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №481152від 18.01.2021 року, де у витязі з реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу боржником вказано [PERSON] , загальний розмір заборгованості становить 33\~727,33 грн. Відповідно до наданого розрахунку первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» слідує, що сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №481152від 18.01.2021 року, станом на 18.01.2023 року становить 33\~727,33 грн., з яких: тіло кредиту 20\~661,10 грн., відсотки за перший день коритсування 5 059,20 грн., відсотки 8007,03 грн. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що договір про надання споживчого кредиту №481152від 18.01.2021 року між первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладений письмовій формі та підписаний відповідачем [PERSON] власноручним підписом. Факт отримання кредитних коштів шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача відкритий у АТ «Райффайзен банк Аваль» у розмірі 31 000 грн. підтверджується долученим платіжним дорученням. У сторони у договорі погодили розмір відсотків за користування кредитом, порядок їх нарахування, строк дії договору 730 днів. При цьому загальна сума кредиту становила 38 750 грн., та відповідно до п. 2.1 договору надана відповідачу частина коштів у сумі 7750 грн. врахована у якості плати за перший день користування кредитом. Тобто між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в письмовій формі, в тому числі щодо суми кредиту, розміру відсотків та строків кредитування. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив у повному осбязі погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості, який складено первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» про стягнення яких просить позивач, що набув право грошової вимоги, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 33\~727,33 грн., з яких: тіло кредиту 20\~661,10 грн., відсотки за перший день користування 5 059,20 грн., відсотки 8007,03 грн., який відповідачем не спростований. Суду не надано доказів повернення наданих кредитних коштів чи сплати сум відсотків повністю або частково, чи в іншому розмірі. Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача, погашення заборгованості не надано. Тому суд дійшов до висновку про наяність правових підстав у позивача для стягнення заборгованості у вказному розмірі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до статті 134 ЦПК України,\~ разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат розмірі 13000 грн., які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, в матеріалах справи наявні: договір №02-09/2024-5 про надання правової допомоги\~ від 02.09.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги № 48 від 01.04.2025, витяг з Акту № 8 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025. В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. Так, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 3000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206,\~ 245, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved