Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 01 грудня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Зазначає, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя та шлюб з відповідачкою не склалися, вони не зійшлися характерами і поглядами, має місце взаємне охолодження почуттів, втрата поваги та довіри. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги, які служать основою для побудови сім`ї. Тому вважає подальше сімейне життя неможливим. Після 26 січня 2025 року фактично шлюб розпався. З вказаного часу не ведуть спільного господарства, у них відсутній спільний бюджет, взагалі відсутні будь-які шлюбні відносини, фактично шлюб носить формальний характер і він прийшов до висновку про неможливість зберігати надалі такий шлюб, прийняв рішення щодо його розірвання. Примирення між ними неможливе. Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2025 року відкрите провадження у вказаній справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено розгляд справи на 30 травня 2025 року о 10 год. 40 хв. 30 травня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 01 серпня 2025 року о 09 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідачки. 16 червня 2025 року від відповідачки в особі представника адвоката Нежевело В.В. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнаються за їх безпідставністю та необґрунтованістю, у подружжя [PERSON] та [PERSON] , шлюб яких офіційно зареєстрований та триває вже майже 18 років, не існує вагомих підстав для вчинення таких категорично-радикальних дій як офіційне розірвання шлюбу. А дрібні тимчасові побутові конфлікти в родині не мають призводити до таких радикальних наслідків по розірванню шлюбу, коли один з подружжя просто на емоціях здійснив подання позову до суду. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу за безпідставністю, передчасністю і необґрунтованістю (а.с. 59-61). 01 серпня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 05 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою позивача та відсутністю відомостей про його належне сповіщення про дату та час судового розгляду справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2025 року надано сторонам у справі строк для примирення терміном два місяців, призначено справу до судового розгляду на 05 листопада 2025 року о 08 год. 30 хв., зупинене провадження у справі на строк, наданий для примирення. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2025 року поновлено провадження у справі за вказаним позовом. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, категорично не погоджується з примиренням з відповідачкою, позовні вимоги підтримує. Від представника відповідачки надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в її відсутність та відсутність відповідачки, позовні вимоги не визнає. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 01 грудня 2007 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 2634, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 15). Згідно вимог ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Наразі шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Відповідачка не визнає позовні вимоги, однак примирення між подружжям та збереження їх сім`ї позивач вважає неможливим. Доводи відповідачки щодо відсутності підстав для розірвання шлюбу та наявність дрібного побутового конфлікту, суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують твердження позивача про те, що він втратив почуття любові та поваги до відповідачки. За таких обставин, виходячи з основоположних принципів укладення і збереження шлюбу, визначених статтею 51 Конституції України, статтею 24 СК України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, позовні вимоги підлягають задоволенню та шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved