Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2686238 від 23.06.2021 в розмірі 63750 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 23.06.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №2686238 який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, за умовами якого, відповідач отримала 15000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитними договором. ТОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, в той час як відповідач не виконала свої зобов`язання, грошові кошти не повернула та проценти за користування коштами не сплатила. 29.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 76-МЛ відповідно до якого ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2686238 у розмірі 63750 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 15000,00 грн, заборгованість за відсотками - 47250 грн, та 1500 грн заборгованість за комісією, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 04.08.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 19.08.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з підстав того, що [PERSON] взагалі не отримувала будь-якого кредиту у будь-якому банку України. Вона перебувала за кордоном, матеріально забезпечена і немає жодної потреби в отриманні кредиту. З цього приводу у 2021 році вона зверталась із заявою до поліції і відповідно до листа відділення поліції № 1 (м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 30.07.2021 року за № 6406/102/01 вбачається, що відповідачка жодних договорів щодо отримання позики в он-лайн установах не укладала, жодних грошових коштів на її банківські рахунки не надходили та не знімались. Як на доказ отримання коштів за кредитним договором 2686238 відповідачкою позивачем надано платіжне доручення № 49506715 від 23.06.2021 року, з якого вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахували на ніби то банківську картку відповідачки № [NUMBER] вказану суму коштів. Проте є незрозумілим звідки кредитодавець взяв дані про номер картки, оскільки такі дані у кредитному договорі відсутні. У матеріалах справи відсутні докази, що вказаний вище рахунок належить відповідачці. Як вбачається із кредитного договору, кредит надано строком на 15 днів. Договором визначено строк кредитування - з 23 червня по 8 липня 2021 року. Проценти за даним договором нараховані по 6.09.2021 року за межами строку дії договору. Окрім того, позивач надав суду наступні докази:- реєстр прав вимоги, в якому відсутня дата та дані про боржників: - акт повернення прав вимоги без дати та даних на боржників; акт погодження мінімальних цін без дати; - звіт про отримані платежі без дати та боржників;- форму повідомлення боржника без дати і прізвища. Тому вказані докази не можуть бути належними та допустимими. 01.09.2025 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що 23.06.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №2686238 на суму 15 000 грн, зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами загальним строком 15 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача. ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору №2686238 від 23.06.2021 року, що зафіксовано в ІТС товариства. Кредитний договір №2686238 від 23.06.2021 року є укладеним в електронній формі. На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення №49506715 від 23.06.2021 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на Кредит рах. № [NUMBER] , кредитні кошти в сумі 15 000 грн. У відповідності до умов кожного укладеного кредитного договору ТОВ «Мілоан», кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладанні договору. Таким чином, враховуючи, що первинний кредитор не мав і не міг мати об`єктивної можливості знати персональні дані іншої особи, окрім самої [PERSON] , можна зробити обґрунтований висновок, що саме [PERSON] вказала відповідні персональні дані свідомо й добровільно з метою отримання кредитних коштів, що унеможливлює заперечення факту укладення Кредитного договору нею особисто. ТОВ «Мілоан» виконало свій обов`язок за Кредитним договором №2686238 від 23.06.2021 року та здійснило перерахунок коштів на банківську платіжну картку № [NUMBER] , яка була вказана позичальником при оформленні Анкети-заяви на кредит. [PERSON] могла вказати будь-який інший номер банківської карти третьої особи. Відповідно до чинного законодавства усі дії Позивача щодо нарахувань заборгованості за кредитним договором є правомірними. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором відповідача за вказаним кредитним договором, відповідно до договору факторингу, укладеного з первісними кредиторами, тому має право вимоги до відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Когут О.В. в зал судового засідання не прибули. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що у позові слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно кредитного договору №2686238 від 23.06.2021, такий укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] та підписаний електронними підписами. Згідно п.1.1 Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3 Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається загальним строком на 15 днів з 23.06.2021 (строк кредитування), термін повернення кредиту - 08.07.2021 (пункти 1.3, 1.4). Відповідно до пунктів 1.2, 1.5.2, Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн, проценти за користування кредитом: 2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту - 1500 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1). Стандартна (базова) ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.6 договору), тип процентної ставки за договором - фіксована (п. 1.7 договору). Пунктом 2.3.1.1 договору зазначено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Анкета-заява на кредит містить відомості щодо погодження отримання кредиту позичальником. Як вбачається із платіжного доручення №49506715 від 23.06.2021, ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] кредитні кошти згідно договору № 2686238 в сумі 15000 грн. на кредитну картку [NUMBER] . До позову надано розрахунок за Кредитним договором № 2686238, сформований представником ТОВ «Мілоан», згідно якої заборгованість [PERSON] становить: 63750 грн, яка складається з: 15000 грн заборгованості за тілом кредиту; 47250 грн заборгованості за відсотками, 1500 грн заборгованість за комісією П. 3.2.6. вищезазначеного кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 29.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №76-МЛ, згідно з яким ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2686238 від 23.06.2021, загальна сума заборгованості по якому становить 63750 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] категорично заперечує, що укладала вищевказаний кредитний договір та отримання нею кредитних коштів. Крім того, як слідує з поданих позивачем розрахунків заборгованості [PERSON] жодного разу не здійснював оплату по вищевказаному кредитному договору. У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Суд, досліджуючи договір про споживчий кредит №2686238 від 23.06.2021 враховує, що такий укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Позивач посилається на те, що відповідач використовувала номер мобільного телефону [NUMBER] , який особисто вказала у договорі про споживчий кредит №2686238, та на який їй було направлено електронне повідомлення (SMS) з одноразовим ідентифікатором, при введенні якого відповідач підтвердила прийняття умов договору. Разом з тим матеріали справи не містять доказів, що під час укладення кредитного договору [PERSON] проходила верифікацію та що остання користувалася вищевказаним номером телефону, оскільки при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту, інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Суд зважає на те, що відповідач [PERSON] категорично заперечує, що укладала вищевказаний кредитний договір та отримання нею кредитних коштів. З цього приводу, 16.07.2021 відповідач [PERSON] зверталася у відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, що слідує з долученої представником відповідача відповіді відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП про результати розгляду звернення [PERSON] від 30.07.2021, згідно якої в ході проведення перевірки встановлено, що жодних договорів щодо отримання позики в онлайн установах [PERSON] не укладала, а також жодних кредитних коштів на її банківські рахунки не надходило та не знімалося. Згідно відповіді від 08.08.2025, наданої АТ «Таскомбанк» на запит суду, банківська платіжна картка № [NUMBER] [PERSON] не видавалась. Номер телефону [NUMBER] клієнтам АТ «Таскомбанк» не належить. Згідно інформації наданої АТ «Таскомбанк» 19.09.2025, станом на 08.09.2025 рахунок в АТ «Таскомбанк» [PERSON] не відкривався, банківська платіжна картка № [NUMBER] не видавалась, така є віртуальною платіжною карткою, яка існує тільки в цифровій формі, без фізичного носія та оформлення в АТ «Таскомбанк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за банківською карткою № [NUMBER] протягом періоду з 23.06.2021 20:43 год по 24.06.2021 21:35 год. Також в матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів. Беручи до уваги наведене та дослідивши кредитний договір № 2686238 від 23.06.2021, суд встановив, що договір не підписаний [PERSON] . Матеріали справи не містять і доказів того, що кредитодавцем виконані умови кредитного договору та надано позичальнику [PERSON] кредит, оскільки платіжна картка, на яку перераховані кошти, належить іншій особі, що стверджено у наданій інформації банком «АТ «Таскомбанк». Таким чином, виходячи із вищевказаних положень та встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір № 2686238 від 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] не укладався, а тому взаємні права і обов`язки у сторін не виникали й відповідно [PERSON] не є зобов`язаною особою перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за цим кредитним договором, відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Доводи ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про те, що спірний кредитний договір був укладений [PERSON] та підписано електронним підписом позичальника, суд відхиляє, оскільки матеріалами справи вказане не підтверджено та категорично заперечується відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed