Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] , право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки: площею 0, 25 га - для обслуговування житлового будинку, господарських споруд, та площею 0, 25 га - для ведення особистого підсобного господарства на території Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області, передані у приватну власність [PERSON] рішенням Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 04 квітня 1996 року №8. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла її тітка, а мамина рідна сестра [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняла мама позивачки [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом [INFO] у Другій Дубенській державній нотаріальній конторі. [INFO] померла мама [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла вчасно. За її заявою Дубенською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 52/2017), а 29.08.2025 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] . До маси спадкового майна також увійшли земельні ділянки: площею 0, 25 га - для обслуговування житлового будинку, господарських споруд, та площею 0, 25 га - для ведення особистого підсобного господарства на території Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області, передані рішенням Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 04 квітня 1996 року №8 у приватну власність [PERSON] . Однак, тітка за життя не завершила процес приватизації земельних ділянок та не набула у встановленому законом порядку право власності на них, її сестра [PERSON] померла, не оформивши належним чином свого права на земельні ділянки, відповідно і позивачка не може їх успадкувати, тому змушена звернутися до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 23.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що зазначила у позовній заяві. Представник Привільненської сільської ради, згідно поданої заяви, проти задоволення позову не заперечує, визнає і просить розгляд справи проводити без їх участі. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. У свідоцтві про народження позивачки [PERSON] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). У свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 13, 14). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 7). За життя, 28.11.2003, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, своїй сестрі [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Привільненської сільської ради та зареєстровано за №205 (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її сестра [PERSON] . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з: права власності на земельну частку (пай) розміром 3, 68 в умовних кадастрових гектарах, права власності на грошові вклади та права власності на майновий пай (а.с. 10). Відповідно до наданих Рівненським обласним державним нотаріальним архівом матеріалів спадкової справи №147/2005, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем її майна за заповітом є сестра [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.08.2024 державним нотаріусом Дубенської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] (а.с. 15, 16). Згідно наданої Дубенською державної нотаріальної контори копією спадкової справи №529/2017, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем її майна є [PERSON] . Як свідчать витяг з рішення Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 4 квітня 1996 року №8, [PERSON] передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0, 25 га - для обслуговування житлового будинку, господарських споруд, та площею 0, 25 га - для ведення особистого підсобного господарства в [ADDRESS] (а.с. 17). Позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на вищевказані земельні ділянки в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду. IV. Норми права, які застосував суд. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Тітка позивачки [PERSON] при житті отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку, але право власності не зареєструвала. Після її смерті спадщину за заповітом прийняла мати позивачки [PERSON] , спадкоємцем майна якої за законо є позивачка [PERSON] . Відповідач позов визнає, заперечень не має. Тому позивачка має право успадкувати належне спадкодавцю право на завершення процедури приватизації та зможе реалізувати право на земельну ділянку лише в разі задоволення позову судом.

Outcome: approved