Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

11.06.2025 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна квартира, загальною площею 34,1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить додана до позовної заяви Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 430724815 від 10.06.2025. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 у справі № 522/13306/19 за позовом [PERSON] до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., ДП «Сетам», [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: АТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , ТОВ\~«Вердикт Капітал», про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності в задоволенні позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 у справі № 522/13306/19 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення місцевого суду змінено в його мотивувальній частині, в іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 522/13306/19 касаційну скаргу представника [PERSON] адвоката Попової О.А. залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 в частині, яка не змінена апеляційним судом, та постанову Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 залишено без змін. Таким чином на даний час в судовому порядку підтверджено правомірність набуття [PERSON] права приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно з\~відомостями,\~які відображено\~в Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна №\~430724815\~від 10.06.2025,\~на даний\~час наявна\~наступна інформація\~про державну\~реєстрацію обтяжень\~об`єкту нерухомого\~майна \~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] :\~арешт нерухомого\~майна;\~Обтяжувач:\~Приморський РВ\~ОМУ ГУМВС\~України в\~Одеській області,\~реєстраційний номер\~обтяження:\~10761524.\~Зметою зняття наявного арешту, позивач звертається до суду з даним позовом про звільнення майна - квартири, загальною площею 34,1 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , з-під арешту, накладеного на підставі постанови слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Токмакова В. Н. від 26.01.2011 (запис про обтяження №32347755 від 27.01.2011). 20.06.2025 ухвалою суд відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 08.07.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що Головне управління Національної поліції в Одеській області, є неналежним відповідачем по справі. Так, починаючи з 07.11.2015 Головне управління Національної поліції в Одеській області розпочало свою роботу. Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16 вересня 2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було розпочато процедуру припинення юридичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та його структурні підрозділи. Станом на сьогодні ГУМВС України в Одеській області - припинено. Головне управління Національної поліції в Одеській області, ніяких протиправних дій по відношенню до позивача не вчиняло, у зв`язку із тим що ГУНП України в Одеській області почало функціонувати 07.11.2015, а арешт було накладено ще у 2011 році, тобто майже за 4 роки до створення ГУНП в Одеській області. Наголошують, що ГУНП в Одеській області не перебувало у трудових правовідносинах із слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в результаті службової діяльності якого було накладено арешт. Головне управління не може відповідати за дії особи із якою не перебувало у трудових правовідносинах, тим паче, за арешт, рішення про накладення якого було прийнято слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначений висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18)». У задоволенні позову просить відмовити. На виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2025 повідомляють, що надати витребувану судом постанову про накладення арешту є неможливим, оскільки із невеликим обсягом наданої інформації, встановити в рамках саме якої кримінальної справи було винесено постанову не видалось можливим (лист слідчого управління від 01.07.2025 вих.№65190-2025). 06.10.2025 від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі, у яких зазначає, що з урахуванням висновків, які викладені у судових рішеннях Верховного Суду, встановлено, що правонаступником прав та обов`язків ліквідованого УМВС України в Одеській області, ураховуючи правовий статус, обсяг повноважень і принцип територіальності, є відповідний територіальний орган Національної поліції, а саме ГУНП в Одеській області. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] були пред`явлені до належного відповідача, яким є Головне управління Національної поліції в Одеській області, доводи відповідача, що викладені у відзиві суперечать усталеній судовій практиці, нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому не мають бути взяті до уваги судом, натомість позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. 07.10.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 20.10.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна квартира, загальною площею 34,1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить додана до позовної заяви Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 430724815 від 10.06.2025. Вказане нерухоме майно було придбано [PERSON] у порядку реалізації майна з електронних торгів. У виконавчому провадженні № 58903986 приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. на підставі Протоколу про проведення електронних торгів № 414833 від 24.06.2019 складено Акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2019, згідно якого предмет іпотеки - однокімнатну квартиру, загальною площею 34,1 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , придбано [PERSON] Свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П. 11.07.2019, зареєстрованим в реєстрі за № 1020, на підставі акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, виданого приватним виконавцем Притуляком В.М. 10.07.2019, посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, яке складається з однокімнатної квартири вартість 673 780,00 грн, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 у справі № 522/13306/19 за позовом [PERSON] до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., ДП «Сетам», [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: АТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , ТОВ\~«Вердикт Капітал», про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності в задоволенні позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 у справі № 522/13306/19 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення місцевого суду змінено в його мотивувальній частині, в іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 522/13306/19 касаційну скаргу представника [PERSON] адвоката Попової О.А. залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 в частині, яка не змінена апеляційним судом, та постанову Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 залишено без змін. Таким чином на даний час в судовому порядку підтверджено правомірність набуття [PERSON] права приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: [ADDRESS] . Між тим, на даний час наявні об`єктивні перешкоди у здійсненні [PERSON] правомочностей власника вищевказаного об`єкта нерухомого майна, зокрема, щодо розпорядження ним. Згідно з відомостями, які відображено в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 430724815 від 10.06.2025, на даний час наявна наступна інформація про державну реєстрацію обтяжень об`єкту нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] : арешт нерухомого майна; Обтяжувач: Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер обтяження: 10761524. Згідно відповіді на адвокатський запит Відділом поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області у листі від 04.04.2025 №602-79/аз повідомлено, що під час розгляду запиту, працівниками відділу поліції № 2 у зв`язку із невеликим обсягом наданої інформації, встановити в якій саме кримінальній справі (кримінальному провадженні) 26.01.2011 слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Токмаковим В.Н. накладено арешт на квартиру, за адресою: [ADDRESS] . яка належить [PERSON] не видалось можливим. Окрім того, відповідно до наведеного, повідомлено, що надати копію постанови про накладання арешту на квартиру та повідомити про стан кримінального провадження не надається можливим. Положеннями ст.\~15\~ЦК України\~унормовано,\~що кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач не може розпоряджатися своєю власністю, з огляду на наявність арешту на належне їй майно. Як зазначено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11 незняття арешту з майна боржника протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. У даній справі позивачка набула право власності на квартиру на яку вже було накладено арешт, тому суд погоджується з її доводами про те, що обтяження нерухомого майна, за відсутності відкритих виконавчих проваджень, порушує її право як власника належного їй майна. Іншого способу захисту порушеного права, окрім звернення із даним позовом позивач не має, як і неможливо встановити особу в інтересах якої накладався арешт на майно. При таких обставинах, суд вважає можливим захистити право позивача, звільнивши з-під арешту квартиру, оскільки позов є доведеним позивачем, спосіб захисту права не суперечить закону, та в порядку ч. 2 ст. 5 ЦПК України є ефективним.

Outcome: approved