Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

22 липня 2025 року представник Акціонерного\~товариства\~«Універсал Банк»\~звернувся до\~суду із\~вказаним позовом,\~в обґрунтування\~якого вказав,\~що 02 серпня 2024 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» про надання банківських послуг, відповідно до якого останній звернувся до банку про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану в Мобільному додатку. На виконання умов договору банк виконав свої зобов`язання та відкрив поточний рахунок № [NUMBER] та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 20\~000 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором, щодо оплати послуг банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів, належним чинним не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 35\~906,05 грн, яка складає тіло кредиту 33\~682,35 грн; заборгованості за пенею 2\~223,70 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в сумі 3 028,00 грн, понесені позивачем по сплаті судового збору. Ухвалою від 23 липня 2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 02 серпня 2024 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредиту, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримав кредит в розмірі 20 000 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. На виконання умов вказаного договору відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 20\~000 грн. У зв`язку із невиконанням належним чином відповідачем зобов`язань за договором у нього виникла заборгованість у розмірі 35\~906,05 грн, яка складає тіло кредиту 33\~682,35 грн; заборгованості за пенею 2\~223,70 грн. Вказане стверджується даними відповідного розрахунку (а.с. 12). Доказів погашення заборгованості перед банком відповідач суду не надав. Враховуючи вищенаведене, дослідивши докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову Акціонерного товариства «Універсал Банк», оскільки під час розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання договору про\~надання банківських\~послуг від 02 серпня 2024 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яку відповідач у добровільному порядку не погасив. Вказана позивачем заборгованість у розмірі 33\~682,35 грн, яка складає залишок заборгованості за тілом кредиту, відповідає розрахунку заборгованості та підтверджено письмовими доказами. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також відповідно до п. 6-1 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Таким чином, позивачу в стягненні заборгованості за пенею в сумі 2\~223,7 грн слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь позивача 2\~840,26 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду оскільки позов задоволено частково. На підставі наведеного та статей 525,\~\~536,\~610,\~1046,\~1048-1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial