Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом у якому просить суд позбавити батьківських\~прав [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ відносно дітей:\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що з 03.04.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який 03.01.2021 року розірвано рішенням Овруцького районного суду Житомирської області. Зазначає, що відповідач веде антигромадський та антиморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Відповідач не піклується про дітей, не провідує їх, не цікавиться життям дітей, їх успіхами у навчанні. Не надає матеріальну допомогу, не займається фізичним здоров`ям дітей та байдуже ставиться до синів. Також вказує, що незважаючи на рішення суду про стягнення аліментів у відповідача через несплату наявна заборгованість, що вказує на неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав обґрунтувавши викладеними у позові доводами. Пояснила, що відповідач не бере участь у житті дітей. Має заборгованість за аліментами. Вказала, що з квітня 2021 року постійно проживає у м. Овруч. Відповідач [PERSON] (у режимі відеоконференції) у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову вказав, що спілкувався з дітьми зокрема з сином [PERSON] телефоном. Пояснив, що з серпня 2023 року відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України. Після 2021 року(розірвання шлюбу) спілкувався з дітьми, зокрема по телефону. Однак не знав адреси місця проживання позивача з дітьми в м. Овручі, не мав можливості приїздити, зокрема через слідство. Пояснив, що бажає спілкуватися з дітьми. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 09.12.2021 року у справі №286/2840/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 03.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №34. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.09.2019 року у справі № 280/1318/19 стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., щомісячно, на кожну дитину. Відповідно до складеного Коростишівським ВДВС у Житомирському районі розрахунку вбачається, що у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по аліментах за виконавчим листом №280/1318/19 від 05.09.2019 року виданого Коростишівським районним судом, яка за період з 31.07.2019 року до 01.11.2024 року складає 166\~136,96 грн. З відповіді заступника начальника департаменту з виконання покарань Р.Павенського від 06.02.2025 року вбачається, що відповідач [PERSON] (відповідач) відбуває покарання призначене вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.06.2023 року в ДУ « Житомирська виправна колонія №4». Постановою Коростишівського районного суду від 02.03.2020 року у справі №935/523/20 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні 17.02.2020, 18.02.2020, 20.02.2020, 21.02.2020, 23.02.2020, 24.02.2020 25.02.2020, 26.02.2020, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Зі змісту довідки виданої секретарем Харитонівської сільської ради Н. Башинської від 17.02.2025 №299 слідує, що відповідач [PERSON] проявив себе як особа, що веде замкнутий спосіб життя, вчиняв насильницькі дії у сім`ї. У акті обстеження умов проживання від 09.04.2021 року складеного начальником служби у справах дітей Харитонівської сільської ради вказано, що за результатом обстеження умов проживання позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] та їх дітей: [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що батьки належним чином займаються вихованням дітей, але в сім`ї існують непорозуміння між батьками. Представник поліції провів бесіду з [PERSON] (відповідач) щодо належного ставлення до дружини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач зареєструвала 03.06.2025 року шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що позивач [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З висновку органу опіки та піклування Овруцької міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради Житомирського району Житомирської області від 21.08.2025 №261 вбачається доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини Відповідно до \~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з\~п.\~2\~ч.\~2\~ст.\~164\~Сімейного кодексу\~України,\~ мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~судом батьківських\~прав,\~якщо вони\~ ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зміст наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За загальними правилами доказування, визначеними статтями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали даної справи, заслухавши пояснення учасників справи суд зважає на те, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька, так і для дітей. За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від\~23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 28 лютого 2024 року в справі № 303/4697/22, від 12 лютого 2024 року в справі № 202/1931/22 ). На підтвердження доводів щодо ухилення відповідача від належного виконання своїх обов`язків по вихованню дітей позивач не надала достатніх доказів, які у своїй сукупності вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Перебування відповідача у ДУ «Житомирська виправна колонія №4» у зв`язку із відбування покарання за вироком Коростишівського районного суду від 12.06.2023 року саме по собі не вказує на свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Як стверджує відповідач саме мати дітей чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми не повідомляючи йому місце проживання дітей та іншу контакту інформацію. Позивач не надала суду жодних доказів того, що відповідач не бажає спілкуватися з дітьми. Тобто позивачем не доведено, що відповідач як батько мав можливість підтримувати зв`язок з дітьми, однак не через свій свідомий вибір не бажав брати участь у вихованні дітей. Тобто жодних достатніх доказів того, що поведінка відповідача загалом свідчить про його небажання як батька брати участь у вихованні та спілкуванні з синами не надано. Щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 КУпАП(домашнє насильство), то суд враховує те, що такі події мали місце у лютому 2020 року, тобто більше ніж 5 років тому. Підставою для такого притягнення у постанові суду від 02.03.2020 року вказано вчинення відповідачем домашнього насильства психологічного характеру відносно позивача, що полягало зокрема у словесних образах, брутальній лайці, словесно виганяв з будинку колишню дружину, тобто такі дії не вказують на наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України. Крім того позивачем долучено до позову акт обстеження умов проживання, який складений представником служби у справах дітей пізніше 09.04.2021 року з якого зокрема вбачається, що батьки, тобто позивач і відповідач, належним чином займаються вихованням дітей, але в сім`ї існують непорозуміння між батьками. Жодних інших достатніх доказів, які б вказували не те, що відповідач свідомо ухиляється чи ухилявся від виконання своїх обов`язків не надано. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідач у судовому засіданні вказав, що бажає підтримувати зв`язок із дітьми та брати участь у їх житті. Крім того [PERSON] , [INFO] , станом на дату розгляду справи судом є повнолітнім, і з огляду на те, що після повноліття між біологічним батьком та його дитиною продовжують існувати взаємні особисті майнові та немайнові права, тому на переконання суду, позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина у більшій мірі спричинить негативні наслідки для вже повнолітнього [PERSON] . Наявна заборгованість зі сплати аліментів на дітей в даному випадку сама по собі не є достатнім доказом свідомого ухилення відповідача від утримання синів. Крім того Сімейний кодекс України визначає фінансову відповідальність одного із батьків у виді неустойки, яка стягується за рішення суду у випадку наявної заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти. Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому сама лише заборгованість по сплаті аліментів за відсутності інших доказів не є самостійною підставою для припинення правового зв`язку між біологічним батьком та дітьми. \~У частинах 5,6 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 15 листопада 2023 року в справі № 932/2483/21, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 07 лютого 2022 року в справі № 759/3554/20, від 26 липня 2021 року в справі № 638/15336/18). Наявний у матеріалах справи висновок органу опіки та піклування Овруцької міської ради від 26.08.2025 року, яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] \~є неповним та необґрунтованим. Суд звертає увагу, що у висновку зокрема міститься посилання органу опіки та те, що зі слів позивача встановлено, що відповідач перебуває в установі відбування покарань №4, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім`ї, не піклується про дітей та не цікавиться життям дітей. Тобто у висновку наведено ряд негативних тверджень зі слів позивача, які органом опіки не перевірено, однак враховано як підставу для формування висновку про доцільність позбавлення відповідача його батьківських прав відносно дітей. Зокрема висновок не містить жодного посилання на досліджені письмові документи з яких вбачається те, що відповідач не піклується про дітей, не цікавиться їх життям. Не долучено таких доказів до позову самостійно і позивачем. У висновку також відсутні відомості про те, що відповідач повідомлявся про засідання комісії з питання позбавлення його батьківських прав відносно двох дітей, зокрема відповідач міг надати письмові пояснення з цього приводу. На думку суду формальне відношення у вирішенні такої категорії питань є недопустимим. Висновок не містить жодних відомостей, які б вказували на те, що наявні виключні обставин, що свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку батька загрози для дітей, її здоров`я та психічного розвитку. Наданий суду висновок носить формальний характер, не містить достатніх і переконливих аргументів щодо необхідності застосування такого виняткового заходу як позбавлення батьківських прав відповідача відносно дітей, а тому не враховується судом. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків, а з огляду на встановлені судом обставини та надані докази свідомого ухилення відповідача від своїх батьківських обов`язків не встановлено, тому позов не підлягає задоволенню. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.164-166 СК України і

Outcome: dismissed