Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

04.09.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування\~позову представник\~позивача зазначив,\~що 27.01.2020\~ [PERSON] \~звернувся до\~АТ «Альфа-Банк»\~з метою\~отримання банківських\~послуг. 27.01.2020 підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №631352244 відповідач запропонував банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Позивач свої зобов`язання в частини надання відповідачу кредитних коштів виконав. Натомість відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 27.01.2020 у відповідача перед АТ «Сенс Банк» виникла заборгованість в розмірі 29101,40 грн, яку він просить стягнути у судовому порядку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15.09.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 13.10.2025 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи перепризначений на 04.11.2025. Представник позивача у судове засідання не прибув, 13.10.2025 вх.№39295 подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, які вважаються врученими відповідно до положень частини восьмої статті 128 ЦПК України. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 04.11.2025 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.01.2020 між Акціонерним товариством «Альфа - Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка також є заявою про відкриття рахунку. 27.01.2020 підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №631352244 відповідач запропонував банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною). Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення Угоди про надання кредиту №631352244 від 27.01.2020, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку. На використання аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку (у разі її використання), що відтворені засобами копіювання, зразки яких містяться в договорі, для підписання банком будь яких документів та вчинення будь яких правочинів в межах договору, підписання яких можливе із використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку (п. 2.1.3., 2.1.4 Анкети-заяви). На виконання умов укладеного договору позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив відповідачу поточний рахунок, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №631352244 , Акцептом пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту в яких вказано, що строк внесення платежу до 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття картки, сума щомісячного платежу 280 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 5,7 %. Крім того, вказана процентна ставка відсотків річних у 26 %, спосіб та строк надання кредиту- безготівковим шляхом, максимальна сума кредиту 200000 грн. Аналогічні умови кредитування погоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту. Згідно даного розрахунку за кредитним договором №631352244 [PERSON] надано було кредит 27.01.2020, сума ліміту якого на дату укладання договору була 3000 грн, ліміт кредитної ліній у розмірі 200000 грн, однак станом на 20.04.2023 відповідач має перед позивачем заборгованість у сумі 29101,40 грн, яка складається з суми заборгованості за простроченим тілом кредиту 15205,34 грн, суми заборгованості за тілом кредиту 10682,82 грн, суми заборгованості за відсотками 2420,17 грн, суми заборгованості по комісії 793,07 грн. Випискою по рахунку за кредитною карткою [PERSON] за період з 27.01.2020 по 26.03.2025 підтверджується факт користування кредитним коштами. Також у матеріалах справи наявна вимога про усунення порушень, яку позивач направив відповідачеві у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] договірних зобов`язань, однак відповідачем кошти до цього часу не сплачено, що порушує право позивача на отримання власних коштів. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з кредитом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Положення статті 626\~ЦК України визначають, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до частини першої статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. У ході розгляду справи встановлено, що сторони у встановленому порядку уклали договір, за умовами якого відповідач отримав у користування кредитні кошти від позивача, зобов`язався їх повернути, а також сплатити нараховані проценти. Своїм підписом відповідач погодився з запропонованими умовами кредитування, доказів оскарження умов договору матеріали справи не містять. На підтвердження факту належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором позивач надав суду копію банківської виписки, з якої можна встановити, що відповідач користувався кредитними коштами, які були зараховані на його рахунок. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до\~положень частини\~другої статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості у разі наявності заперечень. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Надаючи оцінку доказам, поданим позивачем, суд зазначає, що позивач, надавши відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 29101,40 грн. Вимога позивача про усунення порушень, направлялася відповідачеві, однак залишена останнім без належного реагування. Правом на участь у розгляді справи відповідач також не скористався, заперечень позовним вимогам або контррозрахунку заборгованості не подав. За даних обставин суд доходить висновку про задоволення позовних вимог АТ «Сенс банк», шляхом стягненням з [PERSON] вказаної вище заборгованості за кредитним договором від 27.01.2020. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі\~статті 141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved