Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

11\~серпня 2025\~року товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 листопада 2019 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2664339794, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачці кредит у розмірі 31324 грн. 60 коп. З вказаним Договором, Паспортом кредиту та Умовою отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», що розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua, які складають єдиний кредитний договір, відповідачка була ознайомлена та приєднавшись до нього підписала. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 15 травня 2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» уклало договір факторингу № НІ/11/19/-Ф з ТОВ «ФК «ЄАПБ» внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників. З витягу з Реєстру прав вимоги до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2664339794 від\~26\~листопада 2019\~року в\~сумі 31220 грн. 12 коп., з яких: 14262 грн. 41 коп. загальна заборгованість по тілу кредиту, 1 грн. 52 коп. загальна заборгованість за відсотками, 16956 грн. 19 коп. загальна заборгованість по комісії та ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки, яка належним чином не виконувала своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором, а саме зі сплати обов`язкових щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту, відсотків за його користування та комісію. Посилаючись на викладене, а також, на те, що ТОВ «ФК «ЄАПВ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за вказаними вище договором, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки відповідачки в судове засідання ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що ним було зазначено в позовній заяві. Відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2664339794, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачці кредит у розмірі 31324 грн. 60 коп., а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та комісію за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 5-8). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2664339794 від 26 листопада 2019 року, станом на 30 червня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 31220 грн. 12 коп., з яких: 14262 грн. 41 коп. загальна заборгованість по тілу кредиту, 1 грн. 52 коп. загальна заборгованість за відсотками, 16956 грн. 19 коп. загальна заборгованість по комісії (а.с. 12). На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників (а.с 13-14). 15 травня 2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» уклало договір факторингу № НІ/11/19/-Ф з ТОВ «ФК «ЄАПБ» внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників (а.с. 15-19). З витягу з Реєстру прав вимоги до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2664339794 від 26 листопада 2019 року в\~сумі 31220 грн. 12 коп. (а.с. 20). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також те, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142\~ЦПК України та визнання позову відповідачкою, позивачеві з державного бюджету має бути повернуто 1514 грн. (50% суми сплаченого судового збору), а решту судового збору слід стягнути на його користь з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved