Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова (після перейменування Шевченківський районний суд м. Харкова) з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач, повторно не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 03 листопада 2025 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності відповідача, та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд встановив наступне. Банк та [PERSON] уклали кредитний договір від 06.10.2023, за яким він отримав картку, на яку було встановлено кредитний ліміт, що підтверджується підписаною ним ОТП паролем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі заява). Відповідно до п. 9.2 Заяви тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; тип платіжної картки картка «Універсальна»; сума/ліміт кредиту: розмір кредитного ліміту не перевищує 200\~000 грн для карт «Універсальна», 200\~000 грн для карт «Універсальна Gold», 300 000 грн для Преміальної картки Platinum, 300 000 грн для Преміальної картки World Black Edition, 300 000 грн для Преміальної картки VISA Signature, 400 000 грн для Преміальної картки World Elite, 800 000 грн для Преміальної картки Infinite; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом. Процентна ставка: 42,0% - для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна Gold; Тип процентної ставки фіксована (п. 9.3. Заяви). Згідно з п. 9.4 Заяви кількість та розмір платежів, періодичність внесення - Повернення кредиту здійснюється шляхом: Внесення Клієнтом грошових коштів у готівковій або безготівковій формі безпосередньо на відповідний балансовий рахунок Банку для обліку заборгованості №2909 в наступні строки та в наступному розмірі: - в сумі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором. Датою сплати є 1-е число календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок Кредиту, наданого Банком відповідно до умов цього Договору; - в розмірі мінімального обов?язкового платежу. Датою сплати є останнє календарне число (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок Кредиту, наданого Банком відповідно до умов цього Договору. 9.4.2. У випадку, якщо заборгованість перед Банком не погашена в строки, передбачені п.9.4.1., або сума грошових коштів на Рахунку № [NUMBER] є недостатньою для погашення заборгованості - шляхом ініціювання Банком дебетового переказу при настанні строків платежів у валюті кредитного ліміту з Поточного рахунку та з усіх рахунків Клієнта, відкритих в Банку, та рахунків, що будуть відкриті Клієнтом Банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлягає сплаті Банку за цим Договором. Розмір мінімального обов?язкового платежу: ??5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; ??10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Відповідно до довідки від 14.02.2025 [PERSON] було надана кредитна картка: номер картки [NUMBER] ; лата відкриття 06.10.2023; термін дії 06/27; тип картки Картка Універсальна. Згідно з довідкою від 14.02.2025 щодо зміни кредитного ліміту по кредитній картці [PERSON] : 06.10.2023 встановлення кредитного ліміту 34 000 грн; 06.10.2023 зменшення кредитного ліміту 34 000 грн; 13.02.2024 зменшення кредитного ліміту 33 470 грн; 17.05.2024 зменшення кредитного ліміту 31 860 грн; 07.08.2024 зменшення кредитного ліміту 0,00 грн. Відповідно до виписки за договором №б/н за період 06.10.2023 14.02.2025 усього витрат 54 532,58 грн; усього надходжень 13 424,06 грн, тобто відповідач користувався кредитним лімітом. Згідно з наданим банком розрахунком за договором №б/н від 06.10.2023, заборгованість [PERSON] станом на 11.02.2025 становить 41 108,52 грн, з яких: 33 004,34 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 104,18 грн заборгованість за простроченими відсотками. Виконання Відповідачем Договору вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Як вбачається зі змісту кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Так, за приписами ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами (указана позиція є сталою, постанови Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав договір про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н на підставі заяви [PERSON] від 06.10.2023, що підтверджується підписом відповідача за допомогою ОТП пароля. Наведене вказує, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення\~статті 638 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно зі\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за укладеним договором № б/н від 06.10.2023 вбачається, що станом на 11.02.2025 [PERSON] має заборгованість у розмірі 41 108,52 грн. Вказана заборгованість також підтверджується випискою про рух коштів (баланс на кінець періоду складає - 41 108,52 грн). Тобто, Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором своєчасно та повністю, надавши [PERSON] в розпорядження платіжну картку із встановленням кредитного ліміту, однак в порушення ст. 509, 526, 1048, 1054 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в останнього перед позивачем наявна заборгованість. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 108,52 грн. При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). За приписами ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved