Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник позивача, 31 травня 2024 року подав до суду позовну заяву, в якій позивач просить визнати недійсними: договір міни від 31 липня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. та зареєстрований в реєстрі за №694, укладений між [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності посвідченої 06 квітня 2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. за №469 діяла [PERSON] та [PERSON] від імені якої на підставі довіреності посвідченої 29 червня 2017 року, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. за №531 діяла [PERSON] ; договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) земельної ділянки, площею 6,5600 га, кадастровий номер 3522281200:02:000:9048, яка розташована на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, від 28 грудня 2022 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66597592 від 28 лютого 2023 року). Позовні вимоги обгрунтовані тим, що розпорядженням голови Знам?янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 15 червня 2011 року №271-р [PERSON] було передано земельну ділянку у власність загальною площею 6,5600 га, в тому числі ріллі 6,5600 га, із земель фермерського господарства «Сиротинський С.I.» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва «Диківська сільська рада». На підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №049676 від 29 грудня 2011 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3522228121000761. Земельній ділянці, яка була надана [PERSON] , на праві приватної власності, було присвоєно кадастровий номер 3522281200:02:000:9048. З метою належного управління земельною ділянкою [PERSON] 06 квітня 2012 року було видано довіреність відповідно до змісту якої останній уповноважив [PERSON] бути його представником з питання продажу, здачі в оренду (суборенду) за ціною та на умовах на її розсуд належної йому земельної ділянки з кадастровим номером 3522281200:02:000:9048, загальною площею 6,5600 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам?янський район, Диківська сільська рада. З метою виконання доручення, [PERSON] були надані права на подання документів, ведення переговорів, узгодження умов, права підпису договорів купівлі-продажу земельної ділянки та/або договорів оренди (суборенди) на умовах, які [PERSON] попередньо відомі, здійснювати замовлення експертизи (оцінки) земельних ділянок, одержання коштів, здійснення оплати послуг чи сплата державних мит, а також вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавствам, які необхідні та доцільні для правильного та повного виконання дорученого. Ця довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.I. та зареєстрована в реєстрі за №469. 07 грудня 2012 року між [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3522281200:02:000:9048 строком на 10 років до 07 грудня 2022 року. Одним із засновників відповідної юридичної особи є [PERSON] . На підставі вказаного договору оренди позивачу сплачувалась орендна плата. 31 липня 2017 року було укладено договір міни відповідно до змісту якого [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності посвідченої 06 квітня 2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. зареєстрованої за №469 діяла [PERSON] та [PERSON] від імені якої на підставі довіреності посвідченої 29 червня 2017 року, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. за №531 діяла [PERSON] домовились здійснити обмін земельними ділянками на наступних умовах: у власність [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,0102 гектарів в межах згідно планом, кадастровий номер 3522281500:02:001:3324, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, Знам?янського району, Кіровоградської області, а у власність [PERSON] переходить земельна ділянка, площею 6,5600 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 3522281200:02:000:9048, розташована на території Диківської сільської ради Знам?янського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на праві приватної власності. У пункті 5 цього договору визначено, що обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати. Договір посвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Белінським І.Д. та зареєстровано в реєстрі за №694. Представник по довіреності [PERSON] не повідомляла [PERSON] про укладення договору міни від 31 липня 2017 року, не погоджувала умови такого договору, а також не була уповноважена довіреністю від 06 квітня 2012 року, яка зареєстрована в реєстрі за №469 на укладення договору міни, чим перевищила повноваження, визначені їй такою довіреністю. Окрім того, відповідний договір міни було укладено на шкоду довірителю та в інтересах повіреного. В подальшому, 29 грудня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 07 грудня 2012 року відповідно до змісту якої сторони узгодили, що на підставі вказаного договору міни від 31 липня 2017 року, новим власником та орендодавцем за договором оренди від 07 грудня 2012 року є [PERSON] 28 грудня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» було укладено договір про припинення договору оренди землі від 07 грудня 2012 року, відповідно до змісту якого сторони дійшло згоди припинити дію договору оренду землі (кадастровий номер 3522281200:02:000:9048) від 07 грудня 2012 року. Також позивачу стало відомо про те, що земельну ділянку площею 6,5600 га, кадастровий номер 3522281200:02:000:9048, яка розташована на території Диківської сільської ради, Знам?янського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, була передана у користування ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» на підставі договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 28 грудня 2022 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Знам?янська агропромислова компанія» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66597592 від 28 лютого 2023 року. Таким чином, позивача незаконним шляхом позбавлено права власності на спірну земельну ділянку та припинені орендні відносини, які останнім укладались з метою отримання коштів за її використання, що у свою чергу зумовлює необхідність у позивача для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Оспорюваний договір міни підлягає визнанню недійсним з підстав перевищення повноважень представником за довіреністю [PERSON] , його укладення та реєстрації з порушенням чинного законодавства. Так як відповідач [PERSON] діяла поза межами повноважень, визначених довіреністю, а тому набула земельну ділянку позивача у незаконний спосіб, а отже і немогла у подальшому передавати її в користування іншим особам, тому договір емфітевзису є недійсним з моменту його укладення. Також належним способом захисту також буде визнання недійсним вказаного вище договору про надання права користування чужою земельнолю діяльною для сільськогосподарських потерб (емфітевзис) від 28 грудня 2022 року. Представник позивача - адвокат Коротченко О.О. позовні вимоги відтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити (а.с. 144-148). Відповідач [PERSON] та її представник- адвокат Ткаченко С.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, причини їх неявки до суду не відомі. Відзив на позов від них не надходив, як і будь-які інші заяви з висловленням думки по суті спору. Представники відповідача ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» відзив на позов не подавали. При цьому, приймаючи участь в судовому засіданні, представник відповідача Феоктістов О.В. позовні вимоги не визнав, вказуючи на їх безпідставність. Також просив до позовних вимог застосувати строк позовної давності відповідно до норм ст.257,258 ЦК України. Вказував, що строк позовної давності сплинув 31 липня 2020 року, оскільки оскаржуваний договір було укладено 31 липня 2017 року, а позивач з даним позовом до суду звернувся лише у травні 2024 року. Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у задоволенні позову (а.с.139-140 т.2). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі державного акта на право на земельну ділянку серії ЯК №049676, виданого 29 грудня 2011 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, належала на праві приватної власності земельна ділянка кадастровий номер 3522281200:02:000:9048, розташована на території Диківської ради Знам`янського району Кіровоградської області загальною площею 6,5600 га, в тому числі ріллі 6,5600 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 06 квітня 2012 року [PERSON] було видано довіреність, за змістом якої він уповноважив [PERSON] бути його представником у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування та організаційної форми (у тому числі в органах державної влади і місцевого самоврядування, у виконавчих органах будь-якого рівня та їх структурних підрозділах, в органах нотаріату, в землевпорядних органах, зокрема у відділі Держкомзему у Знам?янському районі Кіровоградської області) з питань, пов?язаних із розпорядженням (продати, здавати в оренду (суборенду) за ціною та на умовах на її розсуд належної йому земельної ділянки площею 6,5600 га у межах згідно з планом, кадастровий номер - 3522281200:02:000:9048, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, за межами населеного пункту, належної йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія ЯК №049676, виданого відділом Держкомзему у Знам?янському районі Кіровоградської області 29 грудня 2011 року та зарестрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №352228121000761 та яка була передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. 06 квітня 2012 року та зареєстрована в реєстрі за №469. Нотаріусом роз`яснено [PERSON] , зміст статей 237,239,240, 244,245, 247-250,1000,1007 ЦК України. 21 липня 2017 року між [PERSON] (сторона один) від імені якого на підставі довіреності посвідченої 06 квітня 2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. за №469 діяля [PERSON] (представник сторони один) та [PERSON] (сторона два) від імені якої на підставі довіреності посвідченої 29 червня 2017 року, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Белінським І.Д. за №531, діяла [PERSON] (представник сторони два) укладено договір міни, згідно з яким сторона один, передає у власність належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарськог виробництва, а сторона два, взамін передає у власність, належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У власність сторони один переходить земельна ділянка площею 0,0102 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 3522281500:02:001:3324, розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, а у власність сторони два переходить земельна ділянка, площею 6,5600 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 3522281200:02:000:9048, розташована на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Земельна ділянка, що відчужується за даним договором стороною один у власність сторони два, належить стороні один на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №049676 виданий 29 грудня 2011 року, Знам`янською державною адміністрацією. Земельна ділянка, що відчужується за даним договором стороною два у власність стороні один, належить стороні два на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за №91449149 від 07 липня 2017 року. Обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати. 29 грудня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 07 грудня 2012 року відповідно до якої сторони узгодили, що на підставі вказаного вище договору міни від 31 липня 2017 року, новим власником та орендодавцем за договором оренди від 07 грудня 2012 року земельної ділянки площею 6,5600 га та кадастровим номером 3522281200:02:000:9048, замість [PERSON] , є [PERSON] та до неї переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки. 28 грудня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» було укладено договір про припинення договору оренди землі (кадастровий номер 3522281200:02:000:9048) від 07 грудня 2012 року. Після чого у той же день, 28 грудня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» укладено договір про надання парва користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Предметом цього договору було право користування ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» земельною ділянкою кадастровий номер 3522281200:02:000:9048. 20 травня 2024 року [PERSON] звертався до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області з заявою, в якій просив внести відомості жо Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.190 КК України за фактом шахрайських дій [PERSON] щодо укладення нею від його імені без відповідних повноважень договору міни від 31 липня 2017 року земельної ділянки кадастровий номер 3522281200:02:000:9048 та заволодіння внаслідок цього останньою вказаною земельною ділянкою. Відомості за заявою [PERSON] 24 липня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження:12024121130000619 за ч.1 ст.190 КК України. Досудове розслідування триває. Також позивачем долучено до позовної заяви довідку Головного управління ДПС у Кіровоградській області Державної податкової служьи України від 23 травня 2025 року, в якій вказано, що згідно з даними інформаційних баз ДПС станом на 22 травня 2024 року [PERSON] земельний податок за земельну ділянку площею 0,0102 га, кадастровий номер 3522281500:02:001:3324 протягом 2020-2024 років, не сплачувався. Окрім цього, після судового засідання, яке відбулося 16 жовтня 2025 року та в якому суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши про відкладення ухвалення та проголошення судового рішення на 23 жовтня 2025 року, від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про заміну останньої як неналежного відповідача ФГ «Розмарин» у зв`язку з відчуженням нею земельної ділянки 3522281200:02:000:9048 вказаному фермерському господарству. У зв`язку із зазначеним, судом 23 жовтня 2025 року постановлено ухвалу про поновлення судового розгляду цивільної справи, для дослідження обставини щодо відчуження відповідачем [PERSON] 20 вересня 2025 року спірної земельної ділянки ФГ "Розмарин". Дійсно, як свідчить долучена до справи копія договору купівлі-продажу від 12 вересня 2025 року посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області 12 вересня 2025 року та зареєстрованого в реєстрі за №1740 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] 12 вересня 2025 року продала Фермерському господарству «Розмарин» земельну ділянку з кадастровим номером 3522281200:02:000:9048, площею 6,5600 га, яка розташована на території Диківської сільської ради, Знам`янського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після зазначеного представником позивача суду заявлялися клопотання про: перехід зі стадії оголошення рішення по справі до стадії підготовчого провадження та призначення підготовчого засідання; залучення співвідповідача- дійснового власника земельної ділянки ФГ «Розмарин»; зміну предмета позову. Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року клопотання представника позивача залишені без задоволення, через відсутність правових підстав для повернення у справі на стадію підготовчого провадження. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Правочином є вольова дія, тобто поєднання волі та волевиявлення сторін. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов?язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Частиною другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до змісту статті 715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов?язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Згідно зі статтею 209-210 ЦК України договір міни земельної ділянки укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно зі статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Положеннями ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Главою 17\~ЦК України унормовано правовідносини представництва при здійсненні правочинів. Згідно з частиною третьою статті 244\~ЦК України довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Отже,\~односторонній правочин є дією однієї сторони, яка створює обов`язки лише для особи, яка видала довіреність. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 237\~ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Юридична сила довіреності не залежить від отримання згоди на її видачу з боку представника. Повноваження виникає незалежно від згоди останнього, а правильно оформлена довіреність дійсна у будь-якому разі, тому що повноваження, яке виникає у представника, не зачіпає його майнових або особистих немайнових прав. Інша річ, що здійснення цього повноваження залежить від представника, бо він сам вирішує, чи використати довіреність для здійснення діяльності на користь іншої особи (довірителя), чи відмовитися від неї. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 360/1742/18 (провадження\~№ 61-16849св19). За своєю правовою природою довіреністю є односторонній правочин, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Довіреність свідчить про надання представнику від імені довірителя відповідних повноважень стосовно вчинення правочину, стороною якого є третя особа. Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 727/3501/16-ц (провадження № 61-30020св18) дійшов висновків, що правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють. З метою забезпечення інтересів цієї особи представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. При цьому, словосполучення «у своїх інтересах» необхідно розуміти таким чином, що представник не може вчиняти від імені особи, яку він представляє, правочин щодо себе особисто (тобто бути стороною цього правочину) або іншим шляхом на шкоду інтересам довірителя, у тому числі на користь інших осіб, включаючи і тих, представником яких він одночасно є. Згідно з положеннями частини першої статті 241 ЦК України правочин вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов?язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. У справі №757/23249/17-ц Велика Палата Верховного суду прийняла постанову від 13 березня 2024 року в якій виснувала, що відповідно до змісту статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням своїх повноважень та не схвалений у подальшому довірителем, є таким правочином, зміст якого безпосередньо суперечить імперативному правилу цієї статті, а отже, й не відповідає загальній вимозі чинності правочинів, передбаченій в частині першій статті 203 ЦК України. Підпунктом 2.1 пункту 2 глави 4 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України закріплено, що у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Верховний суд у постанові від 01 квітня 2020 року у справі №522/4840/18 виснував, що розширення представником межі наданих їй повноважень, свідчить про недійсність правочину та відсутність створених ним юридичних наслідків. Виходячи з логічно-граматичного тлумачення змісту виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] довіреності від 06 квітня 2012 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. 06 квітня 2012 року та зареєстрована в реєстрі за №469, суд приходить до переконання, що довіритель не уповноважував представника (повіреного) на укладення договору міни земельної ділянки площею 6,5600 га у межах згідно з планом, кадастровий номер - 3522281200:02:000:9048, яка розташована за адресою: Кіровоградська область,Знам`янський район, Диківська сільська рада, оскільки у довіреності наведений конкретний перелік дій, які був повноважний здійснювати представник Суха Л.С. в інтересах [PERSON] пов`язаних з розпорядженням вказаною земельною ділянкою, а саме - продати, здавати в оренду (суборенду). Разом з тим, суд відзначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі 910/3009/18 зазначено, що ефективний спосіб захисту прав повинен: 1) забезпечити поновлення порушеного права; 2) в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; 3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим) 4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії; 5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Одне право має захищатися одним позовом. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють упевній юрисдикції) є неефективним. За положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України (Постанова Верховного Суду України від 17 грудня2014, справа № 6-140цс14) У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. Закон не вимагає встановлення судом таких обставин в іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права (постанова ВП ВС, 11 лютого 2020 року, справа № 922/614/19). Враховуючи обставини того, що земельна ділянка з приводу якої виник спір кадастровий номер 3522281200:02:000:9048 після укладення оспорюваного договору міни від 31 липня 2017 року в подальшому відчужена попереднім набувачем третій особі - ФГ "РОЗМАРИН", суд не вбачає підстав для визнання договору міни недійсним, оскільки у такий спосіб позивач не відновить свого порушеного права. Ефективним способом захисту є витребування майна від набувача. З цих підстав, а також, що у договорі про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) земельної ділянки від 28 грудня 2022 року змінено власника, який не є учасником даної справи, суд не вбачає підстав і для визнання вказаного договору недійсним. Відтак заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо заяви представника відповідача ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Статтею 257\~ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Разом з тим, на підставі постанови Кабінету\~Міністрів України\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2»\~від 11\~березня 2020\~року№ 211 на всій території Україниз 12 березня 2020 року установлено карантин. 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 27\~червня 2023\~року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією проти України Указом Президента\~України №\~64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2002 року, який неодноразово продовжувався та діє дотепер. На момент звернення позивача до суду з даним позовом розділ «Прикінцеві\~і перехідні\~положення» ЦК\~України Законом України\~від 15\~березня 2022\~року №\~2120-IX\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» у редакції Закону№ 3450-IX\~від 08\~листопада 2023 року був доповнений п.19, згідно з яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Наразі усталена судова практика щодо застосування строку позовної давності свідчить про те, що особа, яка звернулася до суду із вимогами, позовна давність яких не спливла станом на 02 квітня 2020 року, не пропустила строк позовної давності. Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року судом постановлено ухвалу про забезпечення позову, шляхом: заборони ФГ «Розмарин» вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 3522281200:02:000:9048, загальною площею 6,5600 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, в тому числі, але не виключно: щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зміну цільового призначення, поділ, виділ чи об`єднання, передачу в оренду іншим особам, продаж, обмін та вчиняти дії, спрямовані на розпорядження будь-яким іншим способом передбаченим законодавством Україн; заборони ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» вчиняти дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522281200:02:000:9048, загальною площею 6,5600 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, в тому числі, але не виключно: щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладення договорів купівлі-продажу, передачу в оренду іншим особам, продажу права емфітевзису, зміну цільового призначення, поділ, виділ чи об`єднання та вчиняти дії, спрямовані на розпорядження будь-яким іншим способом передбаченим законодавством України; заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в межах Кіровоградської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та/або інших речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 3522281200:02:000:9048, загальною площею 6,5600 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада (справа ЄУН 389/1901/24, провадження № 2-з/389/16/25). Положеннями ч.9,10\~ст.158\~ЦПК України\~передбачено,\~що у\~випадку залишення\~позову без\~розгляду,\~закриття провадження\~у справі\~або у\~випадку ухвалення\~рішення щодо\~повної відмови\~у задоволенні\~позову суд\~у відповідному\~судовому рішенні\~зазначає про\~скасування заходів\~забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а саме за подання позову в сумі 2422 грн 40 коп та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605 грн 60 коп. суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: dismissed