Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Заявник через свого представника звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України її матері [PERSON] , [INFO] , за участі заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Заявник зазначив, що її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] в селищі Михайлівка Василівського району Запорізької області померла її мама [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує, що позбавлена можливості реалізувати свої права, що пов`язані з цими обставинами, адже наявні документи з тимчасово окупованої території є неприйнятним для здійснення реєстрації смерті. Просить суд встановити факт смерті [INFO] [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилася, натомість остання подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести в їх відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду заяви був повідомлений в порядку, визначеному чинним законодавством. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом установлено,\~що заявник\~ [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31 жовтня 2025 року, свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 04 липня 1972 року, повторного свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 26 червня 2025 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0005450608 від 31 жовтня 2025 року. Заявник зареєстрована в селищі Михайлівка Василівського району Запорізької області та є внутрішньо переміщеною особою з місцем перебування в м. Вінниці, що підтверджується довідкою від 02 липня 2025 року №509-5002373865. [PERSON] , [INFO] , уродженка смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянка України, проживала в селищі Михайлівка Михайлівського (нині - Василівського) району Запорізької області. Смерть [PERSON] , [INFO] , в селищі Михайлівка Михайлівського (нині - Василівського) району Запорізької області, 30 травня 2025 року підтверджується копіями свідоцтва про смерть сер. [NUMBER] від 05 червня 2025 року, довідкою про смерть №С-00471 від 05 червня 2025 року. Селище Михайлівка Василівського району Запорізької області на даний час є тимчасово окупованою територією. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Отже\~вказані вище\~свідоцтво та довідка не створюють правових наслідків. Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зокрема ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючихde factoорганів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. На підставі вищевикладеного, враховуючи сукупність наданих доказів, суд вважає факт смерті [INFO] [PERSON] встановленим.

Outcome: approved