Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.12.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №3911164 на умовах якого позикодавець надає відповідачу кредитні кошти в розмірі 8500 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». 30.12.2020 року, після підписання договору, позикодавець надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 8500,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується платіжною інструкцією від 30.12.2020 року. Проте, відповідач свої зобов`язання перед позикодавцем не виконував та внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 27617,00 грн., яка складається з 8500,00 грн. заборгованість за основною сумою заборгованості, 19177,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 21.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» уклали договір факторингу №2106 від 21.06.2021 року, за умовами якого останні набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і за договором позики №3911164 від 30.12.2020 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі і за договором позики №3911164 від 30.12.2020 року. Таким чином до позивача перейшло право вимоги за договором позики. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики №3911164 від 30.12.2020 року в загальному розмірі 27617,00 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 04.08.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві вказано, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності свого представника та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки на адресу відповідача. У матеріалах справи наявна заява відповідача від 04.09.2025 року про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю звернення за правничою допомогою. \~ \~ \~ \~У судове засідання, яке призначене на 30.10.2025 року відповідач не з`явилася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.12.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №3911164, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, який визначений ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу грошові кошти в розмірі 8500 грн., строком на 30 днів, за базовою процентною ставкою в день 1,99 дата повернення кредиту 29.01.2021 року. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8500 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] , що підтверджується платіжною інструкцією 70cc01c1-1420-473b-93fb-d89415d42047 від 30.12.2020 року. Факт зарахування суми позики на банківський рахунок відповідача підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» за договором б/н за період з 30.12.2020 року по 02.01.2021 року, відповідно до якої на банківську карту [PERSON] 30.12.2020 року зараховано переказ в розмірі 8500 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника утворилась заборгованість за договором позики № 3911164 від 30.12.2020 року в розмірі 28023,30 грн., що складається з: 8500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 19523,30 грн. сума заборгованості за відсотками. 21.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» уклали договір факторингу №2106 від 21.06.2021 року, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і за договором позики №3911164 від 30.12.2020 року. Сума заборгованості за договором позики, відповідно до реєстру прав вимоги №1, на момент укладення договору факторингу, складає 28023,30 грн. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №310423-ФМ від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі і за договором позики №3911164 від 30.12.2020 року. Сума заборгованості за договором позики, відповідно до реєстру боржників, на момент укладення договору факторингу, складає 28023,30 грн. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1ст. 525\~ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст.526, 527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1070 ЦК України\~за договором\~факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. На підставі викладеного, враховуючи здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1181,00 грн., судом встановлено, що право вимоги за договором позики №3911164 від 30.12.2020 року, який укладено з [PERSON] перейшло до позивача, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 27617,00 грн. підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України\~зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. При зверненні до суду з зазначеним позовом ТОВ «Фінпром маркет» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінпром маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 року, та рахунок на оплату замовлення, на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 3 500грн., надано акт приймання-передачі та свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, платіжну інструкцію на суму 3500 грн., відповідачем по справі не заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Outcome: approved