Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із заявою про визнання дочки [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення опіки та призначення заявника опікуном. Заява обґрунтовується тим, що її дочка [PERSON] є особою з інвалідністю першої Б групи з дитинства внаслідок хронічного стійкого психічного розладу, який позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] проживає разом із [PERSON] у с. Дмитрівка та постійно доглядає за нею. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 6 червня 2019 року [PERSON] визнавалася недієздатною і заявника призначено опікуном, а 7 вересня 2021 року рішенням цього ж суду дію попереднього судового рішення продовжено до 7 жовтня 2023 року. В черговий раз [PERSON] звернутися із клопотанням про продовження строку дій рішення суду не мала можливості, оскільки вимушена була змінити своє та дочки місце проживання. Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Відповідно до ухвали суду від 4 березня 2025 року призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року поновлено провадження у справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги. Заявник повідомляла суду,\~що дочка\~ [PERSON] через\~свою хворобу\~не навчалася,\~постійно перебувала\~вдома і\~майже не\~розмовляє.\~ [PERSON] \~бажає бути опікуном [PERSON] та може виконувати такі обов`язки. Представник заявника, окрім зазначеного, посилаючись на приписи ч. 10 ст. 139, ч. 6 ст. 141, частин 2, 3 ст. 299 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), просив відшкодувати сплачені [PERSON] витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судово-психіатричної експертизи, у розмірі 11536,60 грн. Представник особи, стосовно якої розглядається справа, [PERSON] висловила міркування про необхідність визнання [PERSON] недієздатною, оскільки висновком експерта констатовано її неможливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, інтереси [PERSON] відповідають інтересам [PERSON] , тому вважає за необхідне призначити заявника опікуном. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява від імені міського голови Поліщука В.А. про розгляд справи у відсутності їх представника. У цій же заяві значиться про те, що орган опіки та піклування не заперечує проти заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення заявника, представників заявника і особи, стосовно якої розглядається справа, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (далі ЦК) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про\~розірвання шлюбу\~серії [NUMBER] \~та свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (арк. спр. 6-8). З копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА № 958164 від 12 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] встановлена інвалідність першої «Б» групи з дитинства, вона непрацездатна і потребує постійного стороннього догляду та нагляду (арк. спр. 9). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 6 червня 2019 року [PERSON] визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено заявника опікуном (арк. спр. 11-13). Відповідно до копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 7 вересня 2021 року строк дії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 6 червня 2019 року про визнання [PERSON] недієздатною продовжено на два роки (арк. спр. 14). З копій довідок Управління соціального захисту населення Луцької РДА від 16 серпня 2024 року № 747-5003403495 та № 747-5003403552 слідує, що [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи і фактично проживають/перебувають в буд. [ADDRESS] (арк. спр. 15, 16). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 13 серпня 2025 року № 233 у [PERSON] виявляються ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості. Ступінь змін зі сторони психіки така, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (арк. спр. 62-63). Суд, оцінюючи викладений висновок експерта, вважає його достатнім для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки у висновку експерта констатовано наявність в неї хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого вона позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі ч. 1 ст. 300 ЦПК одночасно необхідно вирішити питання про встановлення над [PERSON] опіки і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 60 ЦК суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Поданням, яке затверджене рішенням виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 23 жовтня 2025 року № 11/18, орган опіки та піклування пропонує призначити [PERSON] опікуна [PERSON] (арк. спр. 100-101). Під час\~розгляду справи\~не встановлено\~обставин,\~які відповідно\~до ст.\~64\~ЦК,\~перешкоджали б\~призначенню [PERSON] \~опікуном [PERSON] ,\~заявник відповідає\~вимогам щодо\~опікуна та\~виявляє бажання\~здійснювати опіку над [PERSON] . Вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із залученням експертів для проведення судово-психіатричної експертизи, суд виходить з такого. Згідно з\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~105\~ЦПК призначення\~експертизи судом\~є обов`язковим\~за клопотанням\~хоча б\~однієї із\~сторін,\~якщо у\~справі необхідно\~встановити психічний\~стан особи. Відповідно до частин 2, 3 ст. 7 Закону України «Про судову експеризу» до державних спеціалізованих установ належать, зокрема судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням, зокрема судово-психіатричних експертиз. Положеннями частин 5, 6 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що витрати на проведення судових експертиз судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника. У розумінні припису ч. 5 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» у справах про визнання фізичної особи недієздатною таким чинним законодавством слугує норма ч. 2 ст. 299 ЦПК відповідно до якої, судові витрати, пов`язані з провадженням справ про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок\~держави. З урахуванням зазначеного, підстав для віднесення призначеної у цивільній справі судово-психіатричної експертизи до категорії «інших експертних досліджень і обстежень», як про це значиться у ч. 6 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», а відповідно й для відшкодування заявнику таких витрат, не вбачається. При цьому, не заслуговують на увагу доводи представника заявника про відшкодування таких витрат на підставі ч. 10 ст. 139 ЦПК, оскільки ця норма регулює порядок відшкодування витрат в разі, коли призначення експертизи у справі окремого провадження відбувалося за ініціативою суду. Також суд не знаходить підстав для застосування приписів ч. 6 ст. 141 ЦПК, оскільки вказана норма передбачає розподіл витрат між сторонами, а судово-психіатрична\~установа не є стороною в даній справі. Отже, ухвалення у цій справі рішення про відшкодування витрат на залучення експертів, як про це заявляє представник заявника, не відповідатиме вимогам закону, а тому, на підставі ч. 2 ст. 299 ЦПК, вони підгляють віднесенню на рахунок держави.

Outcome: approved