Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У березні 2025 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , з підстав неможливості збереження сім`ї. Шлюб зареєстровано 08 грудня 2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 1086. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, обов`язки, ведення спільного господарства, втрату взаєморозуміння. На даний час з відповідачем фактично припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 11 червня 2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 16). На виконання вимог ухвали судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 11 червня 2025 року позивачем подано заяву (вх. № 25533 від 24.06.2025 року), якою недоліки вказані в ухвалі судді від 11 червня 2025 року, усунуто (а.с. 19-20). Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 27 червня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.21). В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву (вх. № 43503 від 29.10.2025 року) про розгляд справи без участі позивача та підтримання позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 42). Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свою незгоду майновими інтересами. Розглянувши матеріали справи, заслухав відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 08 грудня 2018 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1086. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 грудня 2018 року (а.с. 20) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00052210291 від 04.07.2025 року (а.с. 28-29). Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Заперечення відповідача судом не приймається, так як в даній справі спір щодо майна подружжя не вирішується. Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім`ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, та оскільки приписи сімейного законодавства не передбачають можливість примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved