Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 14 жовтня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений виконкомом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 03. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте представник направила до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 жовтня 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 03, вчинений Виконкомом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, за актовим записом № 74 від 01.07.2022 року, вчиненого Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сім`ї виникали сварки, позивач примиритися не бажає, вважає, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно\~ч.1 ст.142 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого нею під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції № KBAA-B8RF-146E від 05.09.2025 року, що становить 605 грн. 60 коп. Відповідно до\~вимог ЗУ\~«Про судовий\~збір»,\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~у розмірі\~605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved