Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

до суду з позовом до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів, звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Лихачов Роман Борисович, мотивуючи позов зокрема наступним. [PERSON] (далі Позивач) та [PERSON] (далі Відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син [PERSON] (далі [PERSON] ), [INFO] . Попри припинення спільного проживання, участь Позивача у вихованні [PERSON] залишилася незмінною. Він продовжує піклуватися про дитину та забезпечувати її необхідними умовами для розвитку. Позивач регулярно проводить з сином час, а також бере участь у прийнятті рішень, що стосуються його виховання. Матеріальну допомогу він надає добровільно та систематично, у розмірах, що відповідають його потребам. Позивач самостійно оплачує значну частину витрат на лікування, харчування, одяг, та інші потреби дитини. 08 липня 2025 року Козелецьким районним судом Чернігівської області у справі №734/2839/25 видано судовий наказ, яким наказано: Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 квітня 2025 року, тобто з дня подання заяви. Сторона позивача звертає увагу суду на те, що при постановленні судового наказу не було враховано майновий стан Позивача, який перебуває у скрутному фінансовому становищі. Зокрема, Позивач не володіє будь-яким нерухомим майном або транспортними засобами, не здійснює підприємницької діяльності, не перебуває у трудових правовідносинах, а отже, не має постійного джерела доходу. За таких обставин у Позивача об`єктивно відсутня можливість виконувати аліментні зобов`язання у визначеному розмірі, оскільки він не має ані стабільних фінансових надходжень, ані майнових активів, за рахунок яких міг би забезпечити виконання зазначених зобов`язань, що підтверджується довідкою форми ОК-5 від 29 липня 2025 року (додаток 3) та довідкою форми ОК-7 від 29 липня 2025 року (додаток 4). Крім цього, на утриманні Позивача перебуває його матір пенсійного віку, яка через свій вік та стан здоров`я потребує постійної матеріальної підтримки, оскільки перебуває на «Д» нагляді з діагнозом: Метаболічна кардіопатія. Часта шлуночкова екстрасистолічна аритмія. Пролабування мітрального клапана II ст, рег. І ст. Пролабування трьохстулкового клапана І ст, рег. І ст. Серцева недостатність І ст. зі збереженою фракцією викиду лівого шлуночка. Хронічний холецистит, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 1991 року (додаток 5), пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 25 листопада 2014 року (додаток 6) та довідкою від 05 вересня 2023 року (додаток 7). Забезпечення базових потреб матері лягає виключно на Позивача, що ще більше ускладнює його фінансову ситуацію. У Позивача також є ще одна неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 грудня 2015 року (додаток 8), Rodny list (мовою оригіналу) серії [NUMBER] від 23 травня 2025 року (додаток 9) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 листопада 2016 року (додаток 10). На другу дитину Позивач також несе постійні витрати, пов`язані з її утриманням, зокрема витрачає кошти на забезпечення житлом, харчуванням, одягом, навчанням та медичним обслуговуванням. Всі зазначені витрати здійснюються ним на добровільних засадах, без залучення примусових механізмів стягнення. Сторона позивача звертає увагу суду, що батько Позивача отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, що підтверджується повідомлення про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (додаток 11). Оскільки батько Позивача перебуває у складному матеріальному становищі та потребує сторонньої підтримки, Позивач, наскільки дозволяють його власні обмежені можливості, регулярно надає йому посильну допомогу зокрема, у вигляді придбання продуктів, ліків, сплати комунальних послуг тощо. Така ситуація свідчить про наявність додаткового фінансового навантаження на Позивача, що також необхідно враховувати при розгляді справи. Зважаючи на вищезазначене, стягнення аліментів у вказаному розмірі є необґрунтованим. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся, заяв та клопотань від нього на час розгляду справи не надходило. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та надала відзив на позовну заяву. Також в судовому засіданні пояснила, що з часу призначення судом аліментів, позивач взагалі не сплачує аліменти і ніяким іншим чином взагалі не допомагає їй утримувати дитину. Він на даний час проживає в Чехії і отримує, якщо на гривні десь 50000 грн. заробітної плати. Батькам він не допомагає, на іншу дитину він їй говорив, що платить 1800 грн. в місяць. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~-\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України - той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. В позові вказано, що на утриманні позивача, крім спільної з відповідачкою дитини, є інші утриманці (дитина, батьки позивача). В позовній заяві зазначено, що у Позивача також є ще одна неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , і Позивач також несе постійні витрати, пов`язані з її утриманням, зокрема витрачає кошти на забезпечення житлом, харчуванням, одягом, навчанням та медичним обслуговуванням. Всі зазначені витрати здійснюються ним на добровільних засадах, без залучення примусових механізмів стягнення, але в підтвердження, що Позивач несе хоч якісь витрати на утримання дитини [PERSON] , суду не надано жодного доказу. Також суду не надано доказів, що батьки позивача потребують допомого позивача та він її надає батькам, суду не надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків про отримані пенсії та інші виплати батьками позивача на час звернення до суду. В судовому засіданні відповідач по справі пояснила, що на даний час позивач проживає в Чехії, працює і отримує там заробітну плату в перерахунку на національну валюту України, десь в межах 50000 грн., жодного разу аліменти на утримання спільної їх з позивачем дитини він не сплачував, взагалі не приймає жодної участі в утриманні дитини. Дані пояснення відповідача теж жодним доказом зі сторони позивача не спростовані. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналізуючи в сукупності вище викладене, суд остаточно приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed