Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

06.05.2025 позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та плати за абонентське обслуговування у сумі 22 583,48 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним надавалися і надаються відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, від надання яких відповідач не відмовляється. Однак, у свою чергу відповідач своєчасної оплати за надані йому послуги не проводить, завдаючи тим самим шкоди інтересам позивача. У зв`язку з невиконанням зобов`язань у відповідача перед позивачем, як виконавцем цих послуг, утворилася заборгованість за надані послуги, у період з 01.04.2022 по 31.03.2025 та станом на 01.04.2025 така заборгованість становить 9951,40 грн. за послуги водопостачання, 12138,68 грн.\~за послуги водовідведення та 493,40 грн. плати за абонентське обслуговування, що підтверджено розрахунком заборгованості. Заборгованість за послуги водопостачання, водовідведення та плати за абонентське обслуговування відповідача перед позивачем станом на 01.04.2025 становить 22583,48 грн. і залишається не погашеною на день звернення до суду. За наведених обставин позивач вимушений звернутись до суду з позовом про примусове стягнення боргу і просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у загальній сумі 22583,48 грн. та судові витрати (а.с. 1-4). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.05.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 18-19). 07.05.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 24-25). 15.07.2025 представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що згідно програмних даних ІТА-2 позивача за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] числиться прилад обліку КВ №251651, який був повірений в жовтні 2022 року. В період з 01.11.2022 по 31.03.2025 відповідачем показники не подавалися, таким чином, нарахування по особовому рахунку відповідача здійснювалася позивачем згідно середньодобового споживання послуг за попередні 12 місяців. Також, на розрахунковий рахунок позивача у вересні 2023 року надійшла оплата за послуги водопостачання, водовідведення та абонентської плати, що свідчить про користування послугами (а.с. 56-58). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд вказаної справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-які інші клопотання відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 28.10.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1354834 від 07.05.2025 квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с. 20-21). Відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Зазначений будинок забезпечується водопостачанням та водовідведенням, наданими позивачем, отже позивач надавав послуги з водопостачання та водовідведення не лише відповідачу. Між позивачем та відповідачем не було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Однак, 01.03.2022 КП «Івано-Франківськводоекотехпром» оприлюднило типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (офіційно опублікований на сайті КП «Івано-Франківськводоекотехпром») (а.с. 14-16). Отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем послуг, оскільки їх отримує. Факт надання послуг з водопостачання та водовідведення щодо будинку, в якому проживає відповідач, підтверджується наданими представником позивача доказами. Доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг стосовно квартири [ADDRESS] , суду не надано. Зі змісту виписки за період з 01.04.2022 по 31.03.2025 вбачається, що відповідачем частково проводилися оплати в період серпня-вересня 2022, у вересня 2023, загальна заборгованість становить 22583,48 грн. (а.с. 60-61). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги суду не надано, а судом таких доказів не встановлено. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та плати за абонентське обслуговування в розмірі 22583,48 грн., а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення та плати за абонентське обслуговування в розмірі 22583,48 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, стягненню з відповідача підлягає сплачена КП «Івано-Франківськводоекотехпром» сума судового збору в сумі 3028 грн. за подання позовної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 13, 78, 81, 141,223, 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved