Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що протягом 2021-2022 року сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] . Зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, малолітня донька проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та повністю перебуває на її утриманні. Посилається на те, що відповідач не утримує дитину, не надає коштів на її матеріальне забезпечення, не займається вихованням доньки, жодних батьківських обов`язків не виконує, тобто свідомо ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дитини. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів з грудня 2023 року становить 52500 грн. Крім того, зазначає, що [PERSON] виїхав за кордон та де він зараз перебуває їй не відомо. Фактично з моменту народження дитини та до цього часу батько дитини на зв`язок не виходить, не цікавиться життям доньки, не виховує та не утримує її. Вважає, що будь-які поважні причини, які б унеможливлювали виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо дитини відсутні, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справіза позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що у лютому 2025 року вона зверталася до органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про вжиття відповідних заходів щодо забезпечення належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки [PERSON] не цікавиться життям доньки, не виховує та не утримує її. Проте, поведінка відповідача так і не змінилася. Крім того, зазначила, що не змінилася його поведінка і після подання нею позову, так як відповідач не бере участі у судових засіданнях, не виявляє жодного інтересу до дитини, не сплачує аліментів, надалі не утримує та не виховує доньку, що свідчить про умисну винну поведінку останнього, спрямовану на свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно поданого клопотання, яке міститься в матеріалах справи, позивач просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить суд справу розглядати у її відсутності, при ухваленні рішення просить взяти до уваги висновок від 08.09.2025 №260001-вих-129582. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини. [PERSON] , відповідач по справі, записаний батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2025/007580406 від 09.06.2025 та витягом з реєстру територіальної громади №2025/007580536 від 09.06.2025. [PERSON] ухиляється від обов`язків по вихованню та забезпеченню своєї дитини. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Бучацьким відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області від 19.05.2025 року, розмір заборгованості по сплаті аліментів з грудня 2023 року по квітень 2025 року становить 52500 грн. Згідно довідки виданої КНП «4-а міська поліклініка м.Львова» Бучацької міської ради від 29.10.2024, [PERSON] , [INFO] відвідує поліклініку з мамою. Із довідки наданої головою ГО Центру розвитку і соціалізації Старт 30.05.2025, вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує заняття в центрі розвитку та соціалізації «Старт» за адресою м. Львів, пр. Червоної Калини, 9. Заняття дитина відвідує виключно з мамою, послуги оплачує виключно мама (долучено квитанції про оплату). Із акту про не проживання особи за місцем реєстрації №21 від 07.03.2025 та №26 від 30.05.2025, вбачається, що [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] не проживає з 2022 року. Згідно висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації №260001-вих-129582 від 08.09.2025, вбачається, що враховуючи представлені документи, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 28.08.2025 №17, усні пояснення матері (зі слів матері батько від народження донькою не цікавиться, не виховує її та матеріально не допомагає, з 2022 року перебуває закордоном), пояснення батька, надіслані на електронну пошту відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району (не уникає відповідальності, про аліментні зобов`язання дізнався лише 5-6 місяців назад, з того часу почав здійснювати платежі, наскільки це дозволяє його матеріальний стан), оскільки батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про духовний та фізичний розвиток дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям та майбутнім, матеріально не забезпечує, а перебування за кордоном не звільняє його від виконання батьківських обов`язків та не є перешкодою для взаємодії з дитиною за допомогою існуючих засобів комунікації, саме заперечення батьком щодо позбавлення його батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку, так як жодних заходів щодо налагодження стосунків з дитиною не вживає, будь-якої турботи про дитину не виявляє, інформація про те, що почав сплачувати аліменти виявилась неправдивою, тому орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Outcome: approved