Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У липні 2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , що в інтересах позивача подана адвокатом Чеботарьовою Ю.В., в якій просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позову вказано, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстровано шлюбі з 01.11.2014 та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. Подальше примирення та сумісне життя з відповідачем позивач вважає неможливим. 21.08.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 17.09.2025. 16.09.2025 до суду надійшла заява з електронним цифровим підписом адвоката Чеботарьової Ю.В. про розгляд справи без участі, позов підтримує.\~ Наявна у справі заява від імені відповідача, що надійшла 16.09.2025 на електронну пошту суду про розгляд справи без участі, не приймається судом до уваги та підлягає залишенню без розгляду, оскільки така заява не містить електронного цифрового підпису особи, що звернулась до суду, тобто унеможливлює ідентифікацію особи. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 01.11.2014 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1725, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач та відповідач зареєстровані за різними адресами проживання, що вбачається з наявних у справі письмових доказів. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду 07.07.2025, в заяві від 16.09.2025 представник позивача підтримала позов. Будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved