Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 06.10.2024-100000550 від 06.10.2024 р. у розмірі 40 500,00 грн, яка складається з тіла кредиту - 15 000,00 грн; процентів - 13 950,00 грн; комісія за надання -1 350,00 грн; комісія за обслуговування: 2 700,00 грн; неустойка (штраф) - 7 500,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 15000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 06.10.2024, строком на 124 дні, дата повернення (виплати) кредиту - 06.02.2025. Відповідно до умов кредитного договору № 06.10.2024-100000550 від 06.10.2024 р. Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена, у Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Процентна ставка Стандарт фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів . Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка Економ - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка Стандарт. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.Комісія,пов"язана з наданням кредиту-плата за надання кредиту в сумі 1350грн. Комісія за обслуговування кредитної заборговакності- 1350грн.у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом., сплачується згідноГрафіку платежів.Неустойка-150грн.за кожен день невиконання чи неналежного виконання зобов"язань. Позивач виконав свої зобов"язання та перерахував суму кредиту позичальнику 6.10.24.Однак відповідач взяті на себе зобов"язання не виконує,допустив заборгованість на загальну суму 40 500,00 грн, яку просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 26.08.2025 р. відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 10.10.2025\~р. задоволено заяву відповідача про продовження строку на подання відзиву.\~ Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого частково заперечив проти задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр», мотивуючи це тим, що кредитні кошти в сумі 15000 грн. ним було отримано 06.10.2024 шляхом їх зарахування на платіжну карту, а тому обставини укладення кредитного договору та отримання кредиту на суму 15000 грн. стороною відповідача визнаються та не оспорюються. Разом з тим, внаслідок фінансової скрути та отриманих травм під час проходження військової служби, необхідності проходження періодичного лікування, відповідачем було допущено неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та своєчасно кредитні кошти не повернуто позичальнику. Вказує, що на момент укладення кредитного договору був діючим військовослужбовцем. Під час безпосередньої участі в бойових діях 08.01.2024 отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму. Після отриманої травми проходив тривалий час медичне лікування, відповідачу було встановлено 3-ю групу інвалідності та наказом командира військової частини [NUMBER] від 22.11.2024 за №339, його звільнено у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».З посиланням на норми Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач вказує на те, що оскільки він брав участь у заходах, спрямованих на оборону України, в період проходження військової служби, а саме з 06.10.2024 по 22.11.2024 був звільнений від сплати відсотків за користування кредитом. Даний період з 06.10.2024 по 22.11.2024 налічує 48 календарних днів та є періодом, що охоплюється першими двома періодами чергових платежів, протягом яких позичальником застосовувалася процентна ставка «Стандарт» (1% за день від суми кредиту). Тобто, за вказаний період відповідачу нараховано до сплати відсотки за користування кредитом в сумі 7200 грн (48к.д.*150 грн.=7200 грн) та в цій частині, а також в частині стягнення комісії і штрафу просить відмовити у задоволенні позову.Відповідач не заперечує свій обов`язок повернути тіло кредиту в розмірі 15 000 грн. та відсотки в розмірі 6750,00 грн. Представник ТзОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, а також вказав, що позов визнає частково. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ТОВ «Споживчий центр» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідача [PERSON] , встановив наступне. Судом встановлено, що 06.10.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 06.10.2024-100000550, за яким Відповідачу надано кредит у розмірі 15 000,00 грн. Факт отримання коштів не заперечується Відповідачем. Згідно заявки до кредитного договору №06.10.2024-100000550 Товариство зобов`язується надати Позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього Договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору (оферти) № 06.10.2024-100000550 від 06.10.2024 та Заявки, відповідачу надано кредит у розмірі 15000,00 грн. строком користування на 124 днів, дата повернення 06.02.2025, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 11.08.2025, на підставі договору про переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, 06.10.2024 року було успішно перераховано кошти у розмірі 15000,00 грн. на платіжну картку клієнта № [NUMBER] за договором кредиту № 06.10.2024-100000550, номер транзакції №529968245. Згідно п. 3.1. Кредитного договору (оферти), за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Пунктом 3.2. Кредитного договору (оферти), встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору (оферти), Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 4149439026757223. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до норм ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Закону України «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. [PERSON] електронним цифровим підписом підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 15000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору а Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій\~ст. 639 ЦК України\~зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 640\~ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1ст. 642\~ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, позивач вказує, що розмір заборгованості становить 40500,00 грн., яка складається з: основного боргу - 15000,00 грн., процентів за користування кредитом - 13950,00 грн., 4050 грн - комісії, 7500,00 грн. неустойки. Разом з тим, як вбачається з військового квитка серія [NUMBER] , відповідач з 26.09.23 був мобілізований та проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] ,а з 11.11.23-у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до наданої довідки в/ч [NUMBER] №670 від 25.01.25 відповідач [PERSON] з 22.11.23 по 08.01.24 брав безпосередню участь у заходах,необхідних для забезпечення оборони України, захисту начелення та інтересів держави у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України, у с.Кліщіївка Донецької області. Згідно довідки в/ч [NUMBER] №97 від 13.01.24 солдат [PERSON] 08.01.24 під час виконання бойових завдань,пов"язаних із захистом Батьківщини, одержав вибухову травму,закриту черепно-мозкову травму,струс головного мозку та акубаротравму. Наказом командира в/ч [NUMBER] від 22.11.24 №339 [PERSON] звільнено у відставку за п.п.б п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок та військову службу"(за станом здоров"я). Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] ,виданого 30.01.25,яке дійсне до 1.12.25, [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги,встановлені законодавством України для ветеранів війни- осіб з інвалідністю внаслідок війни. Таким чином, судом встановлено ,що на момент укладення кредитного договору т а по 22.11.24 відповідач був військовослужбовцем і проходив військову службу. Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Згідно п. 18\~перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що строк дії кредиту припадає на період з 06.10.2024 по 26.02.2025, під час якого діє воєнний стан, запроваджений на території України на підставі указу Президента України,а також беручи до уваги положення ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд приходить до висновку, що неустойка у розмірі 7500,00 грн. та проценти в сумі7200грн.за період з 6.10.24 по 22.11.24( період проходження відповідачем військової служби) стягненню не підлягає. Щодо комісії за надання кредиту у розмірі 1 350,00 грн та додаткової комісії у розмірі 2 700,00 грн., суд приходить до висновку, що такі стягненню не підлягають, оскільки Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що встановлення будь-яких платежів (комісій), які не є компенсацією витрат кредитодавця, пов`язаних із вчиненням нотаріальних дій, страхуванням предмета іпотеки, оцінкою майна тощо, а є платою за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь (обслуговування заборгованості, надання інформації), є неправомірним і свідчить про встановлення плати за користування кредитом, відмінної від процентів, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів».(Постанова ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 ). Приймаючи до уваги вище наведені положення чинного законодавства, а також те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, визнання відповідачем позовних вимог частково, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню у розмірі 21750,00 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 15000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 6750,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1300 грн. 91 коп. (21750,00 грн.*2422,40 грн./40500,00 грн. = 1300,91 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial