Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника, адвоката Савочку А.М., 09 жовтня 2025 року звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом про скасування арешту на її майно /на час відкриття виконавчого провадження № 29664928 [PERSON] /, накладеного старшим постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 02 листопада 2011 року державним виконавцем Охтирського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Бобровою Л.О. Свої вимоги мотивує тим, що 22 травня 2007 року між Приватним підприємством «ВІВА-ПЛЮС» та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір № 14/К-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, за яким ПП «BIBA-ПЛЮС» було надано кредит в сумі 500000 грн. за умови сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 18,5 % , а у разі несвоечасного повернення заборгованості в розмірі 20,5%. В якості забезпечення основного зобов`язання між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачкою було укладено договір поруки №14/Zпор-07 від 18 грудня 2007 року. ПП «BIBA-ПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором №14a-07 від 22 травня 2007 року не виконав. Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 20 липня 2011 poкy в справі № 2-721/11 було задоволено позов ТОВ «Укрпромбанк» та стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 763634 грщ. 09 коп. (сімсот шістдесят три тисячі шістсот тридцять чотири грн. 09 коп.) та понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 гривень, а всього на загальну суму - 765454 грн. 09 коп.(сімсот шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири грн. 09 коп.). 12 серпня 2011 року в справі № 2-721 Охтирським міськрайонним судом було видано виконавчий лист з примусового виконання вказаного заочного рішення суду, який 02 листопада 2011 року ТОВ «Укрпромбанк» пред?явив до примусового виконання, Охтирським ВДВС було відкрито виконавче провадження з його виконання ВП № 29664928, постановою про відкриття виконавчого провадження було накладено арешт на все майно [PERSON] 30 травня 2012 року державним виконавцем Охтирського ВДВС Бобровою Л.О. винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв?язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути накладено стягнення, виконавчий лист повернуто стягувачу. 11 липня 2012 року ТОВ «Укрпромбанк» повторно пред`явив виконавчий лист до примусового виконання, 13 липня 2012 року Охтирським ВДВС було повторно відкрито виконавче провадження з його виконання ВП № 33395597. 12 січня 2013 року державним виконавцем Охтирського ВДВС Поповою С.О. винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв?язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути накладено стягнення, виконавчий лист повернуто стягувачу. Після цього цей виконавчий лист повторно для примусового виконання банком не пред`являвся. 28 вересня 2015 року представник ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 2-721/11. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року в справі № 2-721/11, провадження № 6/583/72/15 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. На виконання цієї ухвали Охтирським міськрайонним судом видано дублікат виконавчого листа. 31 жовтня 2016 року дублікат виконавчого листа в справі N? 2-721/11 надійшов на виконання до Охтирського ВДВС. 31 жовтня 2016 року державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» без прийняття до виконання в зв`язку з несплатою авансового внеску, виконавчий лист було повернуто\~стягувачу. Після цього дублікат виконавчого листа № 2-721/11 від 07 вересня 2026 року повторно до примусового виконання не пред`являвся, виконавчі провадження з його виконання відсутні, строк пред`явлення його до виконання сплив 17 листопада 2016 року. Виконавчі провадження з виконання цього виконавчого листа знищені, тому зняття арешту через органи ВДВС неможливо, що і стало підставою для звернення до суду. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Савочка А.М., в судове засідання не прибули, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю /а.с. 32/. Представник відповідача Охтирського відділу виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду /а.с. 29-30/. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиціійна компанія «ІФГ Капітал» в судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 31/. Суд вважає за можливо розглянути справу без участі сторін, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши цивільну справу № 2-721/11, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ В судовому\~засіданні установлено,\~що заочним\~рішенням Охтирського\~міськрайонного суду\~від 20\~липня 2011\~poкy\~в справі\~№ 2-721/11\~було задоволено\~позов ТОВ\~«Укрпромбанк» та\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на його\~користь заборгованість\~за кредитним\~договором в\~сумі 763634\~грн.\~09\~коп.\~(сімсот\~шістдесят три\~тисячі шістсот\~тридцять чотири\~грн.\~09\~коп.)\~та понесені\~судові витрати,\~а саме:\~судовий збір\~у розмірі\~1700\~грн.\~та витрати\~на інформаційно-технічне\~забезпечення судового\~процесу у\~розмірі 120 гривень, а всього на загальну суму - 765454 грн. 09 коп.(сімсот шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири грн. 09 коп.). 12 серпня 2011 року на підставі цього заочного рішення судом ТОВ «Укрпромбанк» видано виконавчий лист /цивільна справа № 2-721/11/. [PERSON] 15 серпня 2014 року уклала шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 9/. Відповідно до довідки Охтирського відділу виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 вересня 2025 року № 69361 на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження: АСВП № 29664928 з виконання виконавчого листа № 2-721 від 12 серпня 2011 року, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укрпромбанк» боргу в сумі 765 454,09 грн. 02 листопада 2011 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 30 травня 2012 року виконавче провадження завершено згідно п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист з постановою про повернення виконавчого документа повернуто стягувану /а.с. 12/. 28 вересня 2015 року ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 2-721/11 /цивільна справа № 2-721/11/. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року в справі № 2-721/11, провадження № 6/583/72/15 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Ухвала набула чинності 17 листопада 2015 року /цивільна справа № 2-721/11/. На виконання цієї ухвали Охтирським міськрайонним судом видано дублікат виконавчого листа, встановлений строк пред`явлення до виконання один рік /цивільна справа № 2-721/11/. Відповідно до довідки Охтирського відділу виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 вересня 2025 року № 69361 на виконання до відділу 31 жовтня 2016 року надійшов виконавчий документ N?2-721/11, виданий 07 вересня 2016 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ КАПІТАЛ» боргу в сумі 765 454,09 грн. 31 жовтня 2016 року державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до\~виконання, так як стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Повторно на виконання вищевказаний цей виконавчий документ\~не\~надходив. Матеріали цих виконавчих проваджень знищені /а.с. 12/. Отже, в даному випадку виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно, не існує, матеріали провадження знищено за закінченням терміну зберігання, строк на пред`явлення виконавчого листа сплинув 17 листопада 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 391 ЦК України визначає, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За приписами ч. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час проведення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи. Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Безпідставна наявність арешту не все майно, яке належить позивачці, порушує права останньої на вільне володіння та розпорядження майном на власний розсуд. Тому не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відсутністю відкритого виконавчого провадження, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження майном. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки виконавче провадження завершене та знищене за строком зберігання, строк пред`явлення дублікату виконавчого листа сплинув, питання щодо зняття арешту органом виконавчої служби не вирішувалось, відкритих виконавчих проваджень відносно позивачки на виконанні у державній виконавчий службі не існує тому необхідно захистити право позивачки та зняти арешт з її майна. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 1211,20 грн /а.с. 6/. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних долях необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивачки по 605,60 грн з кожного.

Outcome: approved