Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Кременецької міської ради, який діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя сторона, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради подав до суду позовну заяву, згідно з якою просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтували тим, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Кременецької міської ради, як діти, позбавлені батьківського піклування. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] позбавлено батьківських прав. В [PERSON] відібрано дітей без позбавлення батьківських прав. [PERSON] та [PERSON] було влаштовано у відповідний ДБСТ на виховання та спільне проживання до батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] .. Відомо, що [PERSON] не звертався щодо визначення способів участі у вихованні його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім цього, з`ясовано у батьків-вихователів [PERSON] , що за час перебування дітей у ДБСТ, батько це приймав участі у їх вихованні, а саме: жодного разу не відвідував дітей, не спілкувався з ними, навіть коли діти телефонували до батька, він не відповідав і не телефонував, матеріальну допомогу не надавав, не цікавився їх життям та здоров`ям, жодного разу не вітав дітей з днем народження, не робив подарунків, не цікавився успіхами у навчанні. Діти не бажають повертатися до батька, оскільки він не цікавиться ними. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, надано сторонам строк для подання відзиву та заяв по суті справи. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року клопотання про виклик свідків задоволено, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 08 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання свідків [PERSON] та [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою судді від 10 жовтня 2025 року клопотання свідків про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 29 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання свідків [PERSON] та [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою судді від 29 жовтня 2025 року клопотання свідків про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Кременецької міської ради позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Представник третьої особи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду. Допитана в якості свідка [PERSON] зазначила, що вона та її чоловік [PERSON] є батьками вихователями дітей [PERSON] та [PERSON] . За два роки батько дітей [PERSON] , життям дітей не цікавиться. [PERSON] телефонував до тата в День народження, але він не відповів на телефонний дзвінок. Діти вчаться в школі, малюють, співають. В [PERSON] були проблеми з спиною, робили їй масаж. Допитаний в якості свідка [PERSON] зазначив, що батько дітей [PERSON] , участь у їх вихованні не приймає, матеріальне забезпечення не здійснює. Зазначив, що [PERSON] більше йде на зв`язок ніж [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] та [PERSON] зазначили, що батько до них не телефонує та їм подобається проживати в батьків вихователів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін та пояснення свідків суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, серія [NUMBER] , матір`ю дитини записана - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, серія [NUMBER] , матір`ю дитини записана - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Соціально-правовий статус дітям, позбавленим батьківського піклування, наданий рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради від 03.08.2023 року №1265 «Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування» на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2018 року по справі №601/1266/18, про позбавлення батьківських прав матері дітей - [PERSON] та рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.06.2023 по справі №601/1524/23, про відібрання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від батька дітей - [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням голови Тернопільської районної військової адміністрації від 29.09.2023 №215/01-01 «Про влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] », даних дітей було влаштовано у відповідний ДБСТ на виховання та спільне проживання до батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] » за адресою: с. Шельпаки, Тернопільського району, Тернопільської області. Розпорядженням голови Тернопільської районної військової адміністрації від 03.01.2024 №3/01-01 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з переміщенням до іншої адміністративно-територіальної одиниці», припинено функціонування ДБСТ [PERSON] за адресою: с. Шельпаки Тернопільського району Тернопільської області. Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації від 10.01.2024 №12 «Про продовження функціонування дитячого будинку сімейного типу, у зв`язку з переміщенням до іншої адміністративно-територіальної одиниці», ДБСТ [PERSON] розпочало своє функціонування за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа служби у справах дітей Олександрійської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області від 13.09.2024 №217, встановлено, що [PERSON] , [INFO] не звертався за вищевказаною адресою, щодо визначення способів участі у вихованні його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради від 13.09.2024 №360, встановлено, що громадянину [PERSON] надавались консультації, інформаційні послуги, проводились профілактичні бесіди, щодо належного виконання батьківських обов`язків, ведення здорового способу життя, створення належних умов для виховання та життя дітей, раціонального планування бюджету. Сім`ї надається соціальна послуга - соціальний супровід з 07.10.2021. [PERSON] усвідомлював наявні проблеми, співпрацював з фахівцями, однак позитивних змін не відбулося, складні життєві обставини батьком не подолані: Враховуючи вище вказану інформацію, БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 05 листопада 2024 року працівниками служби у справах дітей було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , для обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , 1994 року народження, про що складено відповідний акт №126.1/01-12. Однак, на момент обстеження [PERSON] вдома не було. 09 квітня 2025 року працівниками служби у справах дітей було здійснено повторний виїзд за адресою: [ADDRESS] , для обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , 1994 року народження, про що складено відповідний акт № 29.1/02-12. Однак, на момент обстеження [PERSON] вдома не було. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Кременецьким відділом державної виконавчої служби у Кременецькому районі від 17.06.2025 №28107 громадянина [PERSON] в користь громадянки (матері-вихователя) [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , станом на 01.06.2025 заборгованість становить 68497,00 грн. Відповідно до листа БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради від 18.06.2025 №286, встановлено, що громадянину [PERSON] надавалась соціальна послуга - соціальний супровід з 07.10.2021. [PERSON] усвідомлював наявні проблеми, співпрацював з фахівцями, однак позитивних змін за цей період не відбулося, складні життєві обставини батьком не подолані. 07.04.2025 надання послуги соціального супроводу було припинено, у зв`язку зі зміною [PERSON] місця проживання. Свою нову адресу повідомити відмовився, спілкуватися не бажав. З урахуванням вищевказаної інформації, БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав. [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 20 червня 2025 року працівниками служби у справах дітей було здійснено черговий виїзд, за попередньою домовленістю з гр. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , для обстеження його умов проживання, про що складено відповідний акт №29.1/02-12. Однак, на момент обстеження [PERSON] вдома не було. Відповідно до листа служби у справах дітей Олександрійської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області від 23.06.2025 №172, встановлено, що [PERSON] , [INFO] жодного разу не звертався до служби, щодо визначення способів участі у вихованні дітей [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н. Працівники служби у справах дітей 20 червня 2025 року провели бесіду з дітьми, щодо повернення їх на виховання до батька, на що [PERSON] та [PERSON] відповіли однозначно - ні. Рішенням органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради від 30.06.2025 №2522 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також суд враховує, що відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`являвся, заперечень щодо доводів позивача не висловлював, а також не надав докази на спростування обставин, викладених у позові. Проаналізувавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Отже, до предмету доказування вказаної справи входить факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Встановлено судом, що відповідач [PERSON] жодного разу не відвідував дітей, не спілкувався з ними, навіть коли діти телефонували до батька, він не відповідав і не телефонував, матеріальну допомогу не надавав, не цікавився їх життям та здоров`ям, жодного разу не вітав дітей з днем народження, не робив подарунків, не цікавився успіхами у навчанні. З наведеного вбачається, що дії відповідача є винними, доказів щодо категоричного заперечення проти виконання батьківських обов`язків суду не надано. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відсутність побачень з дітьми та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дітей з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд констатує безумовне право батька на виховання дитини, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, яке має першочергове значення при вирішенні справи. Суд вважає, що представник позивача належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідач не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до своїх дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що [PERSON] свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. При цьому, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Указана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17. Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про них. Більше того, за правилами ст. 169 СК України позбавлений батьківських прав батько вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved