Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

представник позивача звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 975270029 від 07.10.2023 року у розмірі 88882,97 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.10.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 975270029 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 18300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024, та додаткові угоди, відповідно до умов яких та згідно з Реєстром прав вимоги №266 від 09.01.2024 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 975270029 від 07.10.2023. В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, відповідно до умов якого та згідно з витягом з реєстром прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 975270029 від 07.10.2023 у розмірі 88882,97 грн. 26.12.2024\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~та Позивач\~уклали Договір\~факторингу №\~26/12/Е\~відповідно до\~умов якого\~Позивачу відступлено\~право грошової\~вимоги до\~Відповідача за\~Кредитним договором\~№ 975270029\~від 07.10.2023. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 88882,97 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач заборгованість не погасив, а тому просить стягнути таку в судовому порядку. Ухвалою суду від 09 липня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 17.07.2025 представником позивача було подано додаткові пояснення у справі, у яких просив задоволити позовні вимоги повністю. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223,ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Згідно з п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 07.10.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір № 975270029 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту у власність грошові кошти, шляхом перерахування їх на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора NBYV-7377. Зокрема, 07.10.2023 Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. Відразу після вчинених дій Відповідача, 07.10.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 18300,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних Доручень. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024, та додаткові угоди, відповідно до умов яких та згідно з Реєстром прав вимоги №266 від 09.01.2024 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 975270029 від 07.10.2023. В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, відповідно до умов якого та згідно з витягом з реєстром прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 975270029 від 07.10.2023 у розмірі 88882,97 грн. 26.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 975270029 від 07.10.2023. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 88882,97 грн. Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору. Разом з тим, під час розгляду даної справи суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору №975270029 від 07.10.2023 року, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 06.11.2023, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Пунктом 3.2. сторони погодили, що строк дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Строк продовження Дисконтного періоду розраховується за наступною формулою Відповідно до пункту 3.2 Договору, строк продовження Дисконтного періоду кредитування визначається за формулою: Z = 30 - (X Y), де: Z - кількість днів, на яку продовжується строк Дисконтного періоду; X - поточна дата (день, місяць) закінчення Дисконтного періоду з урахуванням попередніх пролонгацій; Y - дата (день, місяць) сплати процентів Позичальником для продовження Дисконтного періоду. Позичальником 06 листопада 2023 року сплачено проценти за користування кредитом у сумі 5764 грн 50 коп., що відповідно до умов пункту 3.2 Договору є підставою для пролонгації строку дії Дисконтного періоду. Отже, строк дії Дисконтного періоду, а відповідно і строк дії кредитного договору, продовжено на 30 календарних днів - до 06 грудня 2023 року включно. Відтак, в межах строку кредитування, тобто до 06.12.2023 відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 31.07.2024 (включно), що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Згідно з умовами укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість, яка утворилася станом на 06.12.2023, що згідно розрахунку заборгованості становить 24\~063,70 грн. Отже, вказана сума підлягає поверненню відповідачем на користь позивача за цим договором. Разом із тим, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було здійснено оплату у розмірі 5 764,50 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів виконав лише частково. З урахуванням продовження строку дії кредитного договору до 06.12.2023, належна до сплати заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 063,70 грн, з яких слід відняти сплачені 06.11.2023 проценти в сумі 5 764,50 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 18 299,20 грн, а тому позовні вимоги слід задоволити частково. Задовольняючи частково позов, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 2 442,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, що разом становить 9 442,40 грн, пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1 944,00 грн (9 442,40 ? 18 299,20 / 88 882,97).

Outcome: approved