Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , [INFO] , з дня свого народження по [INFO] постійно проживала в с. Хряськ, Маневицького району Волинської області. Має статус особи, що постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС. Разом з тим, під час отримання певних пільг, передбачених цим статусом встановила, що їй не враховується проживання у с. Хряськ, Маневицького району Волинської області в період 24.03.1989 року по 19.08.1992 року. Про те що [PERSON] , проживала у с. Хряськ, Маневицького району Волинської області в період 24.03.1989 року по 19.08.1992 року підтверджується довідкою виконавчого комітету Маневицької селищної ради та можуть підтвердити свідки. Заявниці необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання. Ухвалою суду від 22.09.2025 року було відкрито провадження по даній справі. Заявниця в судове засідання не з`явилась, клопотала про розгляд заяви у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи Маневицької селищної ради Волинської області Черчика В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Проти заявлених вимог не заперечують. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Хряськ, Маневицького району Волинської області, що підтверджується копією її паспорта № [NUMBER] . З довідки №206 від 08.02.2023 виданої виконавчим комітетом Маневицької селищної ради вбачається, що [PERSON] дійсно з 17.09.1971 року по 23.03.1989 рік була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] (відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.08. 2020 року№807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в даний час Камінь-Каширського) району, Волинської області, це село згідно з Постановою КМУ від 23.07.1991року №106 «Про організацію виконання постанови Верховної Ради України УРСР», входить до переліку населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС, належить до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС. Однак дана довідка в повній мірі не відображає повний період проживання заявниці. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 23.04.1988 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] в с. Хряськ, Маневицького району Волинської області. Зі свідоцтва про народження сина заявниці [PERSON] , [INFO] вбачається, що він народжений в с. Хряськ, Маневицького району Волинської області. В своїх письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] вказали, що підтверджують факт проживання заявниці [PERSON] в с. Хряськ, Маневицького району Волинської області, в спірний період. Також матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією, що також підтверджує факт проживання заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення. Отже з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що [PERSON] , хоча і не була зареєстрована у с. Хряськ, Маневицького району Волинської області в спірний період, однак фактично проживала в даному населеному пункті. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи викладене, на підставі досліджених судом належних та допустимих доказів - довідок, свідоцтв та письмових пояснень - встановлено, що заявниця [PERSON] постійно проживала без реєстрації в с. Хряськ в період з 24.03.1989 року по 19.08.1992 року, вказаний факт ніким не оспорюється і не може бути встановлений в позасудовому порядку. Встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення соціальних компенсацій та пільг, встановлених законодавством для осіб, що постраждали від аварії на ЧАЕС та постійно проживали в зоні радіаційного забруднення. . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що юридичний факт, про встановлення якого просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні, його об`єктивність не викликає в суду сумніву, таким чином, заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved