Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з заявою в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Житомирі (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2318 від 16 серпня 2013 року), а саме у графі «батько» записати « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження, залишивши [PERSON] прізвище " [PERSON] ". В обґрунтування заяви заявниця зазначає, що з червня 2012 вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За час спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Оскільки вона не перебувала у шлюбі із [PERSON] , то запис про батька дитини було вчинено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. 14 грудня 2021 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі [PERSON] мав намір визнати батьківство відносно доньки [PERSON] , оскільки визнавав себе батьком, але внаслідок тривалої хвороби помер. Встановлення факту батьківства необхідне їй для внесення змін до актового запису про народження дитини, прийняття спадщини та призначення пенсії по втраті годувальника, в зв`язку з чим вона звернулась до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 14.04.2025 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, витребувано від Житомирської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] ; витребувано від Житомирської державної нотаріальної контори відомості із Спадкового реєстру щодо внесення реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.06.2025 залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] . Також ухвалою від 12.06.2025 року постановлено витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Силіна С.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . Заявниця в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи (органу опіки і піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради) Кур`ята В.Ц. при розгляді даної справи поклався на розсуд суду. Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дар`я Мороз подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника відділу (а.с.107). Заступник начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Катерина Леончук подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі представника управління (а.с.77-78). Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. З матеріалів заяви вбачається, що з червня 2012 заявниця [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За час спільного проживання заявниці та [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю малолітньої є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 35). Відомості про батька дитини, внесені відповідно до ч. 1 ст.135СК України (а.с. 32-33). 14 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14). В матеріалах справи наявні спільні світлини заявниці, малолітньої [PERSON] та [PERSON] (а.с.36-45). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). З витребуваної судом копії спадкової справи №32/2025 року щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса від 01.05.2025 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вона протягом шести місяців з дня смерті чоловіка не подала заяву про прийняття спадщини (а.с.83-94). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з дитинства. Заявниця та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу та час спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу проживали у трьох - [PERSON] , [PERSON] та їх донька [PERSON] . [PERSON] дуже любив свою доньку та піклувався про неї. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] (хрещена мати [PERSON] ) пояснила, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час зустрічалися, проживали разом без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . В подальшому [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та проживали весь час разом. Каріна дуже любила [PERSON] та називала його своїм татом. Також їй відомо, що [PERSON] дуже любив свою доньку [PERSON] та піклувався про неї. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] , надала показання, що дійсно знає єдиного батька [PERSON] , разом з яким відпочивала, збиралась на свята та про якого піклувалася коли захворів. Встановлення факту батьківства, заявниці необхідне для внесення змін до актового запису про народження дитини, прийняття спадщини та призначення пенсії по втраті годувальника Відповідно до змісту ч. 1, ч.2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] із внесенням відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved