Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

06 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між ними 31 липня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1549. В обгрунтування позовної заяви зазначив про те, що спільне сімейне життя між ними не склалося внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя, через що постійно виникали суперечки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони тривалий час проживають окремо, спільного побуту не ведуть, спільних дітей не має, матеріально та морально одне від одного незалежні. Причиною розриву стала зміна життєвих цінностей, особистих пріоритетів і поглядів на пожружнє життя, що призвело до відчуження, втрати взаємопорозуміння та неможливості подальшого сімейного співжиття. На даний час шлюб між сторонами є формальним, подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. У судове засідання учасники не з`явилися. Позивач в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи здійснювати без його участі, розподіл судових витрат не вирішувати, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Від відповідачки на електронну адресу суду 20.10.2025 (вх. №ЕП-5534) поступила заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 31 липня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1549. В ході розгляду цивільної справи встановлено, що у подружжя спільне життя не склалося, шлюб існує формально. Сторони не ведуть спільного господарства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved