Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість відповідно до кредитного договору № 25594-12/2023 від 31.12.2023, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем, у розмірі 14350,00 грн. та судові витрати по справі в розмірі 3028,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 25594-12/2023. Згідно із умовами договору останньому було надано фінансовий кредит у розмірі 4100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строком на 100 днів, який відповідач зобов`язувався погасити до 08.04.2024, проте свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 14350,00 грн. 29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 25594-12/2023 від 31.12.2023 в сумі 14350,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 05.11.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився також, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу реєстрації, яке ним було отримано. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2023 між\~ ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 25594-12/2023. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредиту у сумі 4100,00 гривень строком на 100 днів, дата погашення кредиту 08.04.2024 п.1.1-1.2 (а.с.57). Даний договір підписано за допомогою електронного підпису W2975. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149 - 49хх - хххх - 5737 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту п.1.6. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за двором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (а.с.8). Згідно якого вбачаються: загальна вартість кредиту за період з 31.12.2023 по 08.04.2024 -14350,00 грн, з яких: сума кредиту 4100,00 грн, проценти за користування кредитом - 10250,00 грн. Відповідно до договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 право грошової вимоги за кредитним договором № 25594-12/2023 від 31.12.2023, укладеним між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.11-15). Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 25594-12/2023 від 31.12.2023 в сумі 14350,00 грн з яких: 4100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10250,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.18). З дослідженого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 25594-12/2023 від 31.12.2023 встановлено, що заборгованість відповідача за період з 29.04.2024 по 30.04.2025 становить 14350,00 грн з яких: 4100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10250,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.19). Відповідно до ч.\~1\~ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або\~законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно\~ставляться. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та\~обов`язків. Згідно\~ч.1 ст.12 Закону\~України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим\~Законом. Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7,\~12 ст.11 Закону\~України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським\~кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею\~12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею\~12\~цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею\~12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею\~12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з\~нею. Відповідно ч. 12\~ст.\~11\~Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій\~формі. Згідно зі статтею 12\~Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону\~України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну\~комерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку\~пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти\~договір. Згідно з частиною\~першою статті 627 ЦК України відповідно до статті\~6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та\~справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1\~статті 628 ЦК\~України). В\~абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України\~визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій\~формі. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є\~необхідними\~для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто\~згоди. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. За правилами ст.\~1055\~Цивільного кодексу України,кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зі змісту ч.ч.\~1,\~2 ст. 207 Цивільного кодексу України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюються\~печаткою. Відповідно до ст.\~1049\~Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені\~договором. Згідно зі ст.\~610\~Цивільного кодексу України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом\~зобов`язання. Відповідно до ст.\~1077\~Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст.\~1078\~Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня\~вимога). В силу ч.\~1\~ст.\~1082\~Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений\~платіж. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище Договором № 25594-12/2023 від 31.12.2023 у добровільному порядку відповідачем\~ [PERSON] \~за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.\~617\~Цивільного кодексу\~України. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд постановляє рішення в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих сторонами доказів. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості в загальному розмірі 14350,00 грн., оскільки в матеріалах справи не має даних, що відповідачка борг погасила. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved