Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 12\~715,10 гривень, з яких: заборгованість по кредиту 11\~053,60 грн., заборгованість по відсотках 3,45 грн., заборгованості по комісії 1 658,05 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 26.01.2022 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №\~2038856286, за умовами якого АТ «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит у розмірі 11\~053,60 грн., строком до 26.01.2024 року під 0,01 % (фіксована ставка) річних. Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідача, а сам договір укладений в електронній формі. 14.03.2025 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1, який є додатком до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договорм №2083356286. Станом на момент подання позову до суду сума боргу не погашена. Відповідач відзиву на позов не надала. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2025 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судові засідання не з`явилась. Про час, дату і місце їх проведення повідомлялась у встановленому порядку. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом 26.01.2022 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №\~2058856286, за умовами якого АТ «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит у розмірі 11\~053,60 грн. (з яких 9\~748,60 грн. сума кредиту, 490 грн. вартість послуги «СМС+Довідка», 850 грн. придбання ліцензійного програмного забезпечення), з кінцевим терміном повернення 26.01.2024 року під 0.01 % на рік (процентна ставка фіксована), зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3% щомісячно від суми кредиту. Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідача, а сам договір укладений в електронній формі. Кредитний договір підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі і перерахував 11\~053,60 грн. на картковий рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № 38253245, 38253251 та №3825329 від 26.01.2022 року. 14.03.2025 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1, який є додатком до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 12\~715,10 грн. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення суми кредиту, нарахованих відсотків та комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved