Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

05.12.2024 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON] , у 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що його батько [PERSON] , [INFO] , є рідним сином померлої [PERSON] , на підтвердження чого надає свідоцтво про народження. Разом з тим, згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , інших спадкоємців після смерті його бабусі [PERSON] немає. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини зазначив, що з урахуванням запровадженим на території України військовим станом, триваючими обстрілами Харкова та Києва, [PERSON] мав намір звернутися до нотаріальної контори в період з 18 по 22 вересня 2024, проте у зв`язку з поганим самопочуттям був вимушений звернутися за медичною допомогою. В період з 16.09.2024 по 27.09.2024 позивач перебував на лікуванні, та був позбавлений можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини. Вказує, що перебування на лікуванні є поважною причиною для пропуску строку для прийняття спадщини, яка призвела до пропуску встановленого законом шестимісячного строку, а тому просив надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою Дзержинського районного суду від 11.02.2025 вказану справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 вказану справу розподілено в провадження судді Кіндера В.А. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 позовну заяву залишено без руху, наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого розгляду справи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Шосту Харківську міську державну нотаріальну контору. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22.05.2025 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , адвоката Шепетухи В.В. про витребування з Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори копії спадкової справи №157/2025 відносно померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 30.05.2025 на виконання вимог ухвали суду від 22.05.2025, з Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи №157/2025 відносно померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2025 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , адвоката Шепетухи В.В. про витребування доказів. Витребувано з Управління Реєстрації\~місця проживання\~Департаменту Харківської\~Міської ради довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова про реєстрацію місця проживання та про склад сім`ї [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] і була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , на момент її смерті. 30.06.2025, на виконання вимог ухвали суду від 30.05.202025, з Управління Реєстрації\~місця проживання\~Департаменту Харківської\~Міської ради довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова надійшла довідка №12-000234-2025 від 23.06.2025. 04.08.2025 від представника Харківської міської ради Громова О.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких від просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в яких зазначив, що жодної поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини у період з часу відкриття спадщини та по 16.09.2024 позивач не надає. Посилання позивача на запровадження військового стану в Україні не може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом незалежно від місця відкриття спадщини (у тому числі поштовим зв`язком). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Шепетуха В.В, підтримав позовну заяву з підстав викладених у ній, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не подали. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.01.1988 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.10.1978, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Враховуючи вищевказане, [PERSON] є бабусею позивача [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого міським відділом про реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.13). З інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що за життя [PERSON] , їй на праві спільної часткової власності належали 1/2, 1/6 та 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.14). 06 серпня 2018 року [PERSON] , [INFO] , було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хомою О.В. та зареєстрований у реєстрі за №2164, згідно якого [PERSON] все її майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, все те, що буде їй належати на день смерті, та на що за законом матиме право, в тому числі її письмові твори наукового, філософського, історичного, політичного або іншого характеру, заповіла онуку [PERSON] , [INFO] (а.с.66-67). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 85 років(а.с.11). 14 квітня 2025 року [PERSON] , онук [PERSON] , подав на адресу Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву, про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с.60). На підставі вказаної заяви Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №73938840(а.с.61 зв.). 16.04.2025 державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Телековим В.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій нотаріус вказав, що спадкова справа №157/2025 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , була заведена 14 квітня 2025 року на підставі заяви [PERSON] , поданої після спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини; із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 80825192 від 14 квітня 2025 року. Таким чином, за даними Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори спадщину після смерті [PERSON] , на підставі закону або заповіту, заявник [PERSON] , не прийняв: заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав та за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав і не був зареєстрований (а.с.65). Згідно\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1ст.\~1266\~ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 та 2\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч.ч. 1-3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , [INFO] . При оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.\~\~ Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий висновок висловив Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц, від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц. Позивач, як на причину пропуску строку прийняття спадщини після смерті баби вказує перебування на лікуванні, на підтвердження чого надає довідку ТОВ «Медичний центр «Верум» від 27.09.2024, згідно якої позивач перебував на лікуванні у період з 16 по 27 вересня 2024 року з діагнозом - Гостра інфекція верхніх дихальних шляхів. Проте надані позивачем докази, щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з його перебуванням на лікуванні, охоплюють лише незначний період строку, відведеного на прийняття спадщини. Доказів перебування\~позивача на\~стаціонарному лікуванні\~з 22\~березня 2024\~року (дня\~смерті спадкодавці),\~а також\~у період\~лікування з\~16\~вересня \~по 27\~вересня 2024\~року суду\~не надано. З довідки ТОВ «Медичний центр «Верум», наданої позивачем, убачається, що він перебував на лікуванні у період, що в тому числі виходить за межі строку для прийняття спадщини та не свідчить про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для прийняття ним спадщини у період із\~22 березня 2024 року по 22 вересня 2024 року. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими\~\~\~\~у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання. Отже, судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Обставини перебування [PERSON] на лікуванні в період з 16.09.2024 по 27.09.2024 не доводять наявність підстав, які б свідчили про неможливість його звернення з заявою про прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини та до початку його лікування або під час проходження такого лікування, без пропуску шестимісячного строку. Суд також критично ставиться до пояснень позивача стосовно того, що ним було пропущено строк прийняття спадщини через запровадження на території України військового стану та постійних обстрілів з боку рф міст Києва та Харкова. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року N 209 (яка діє протягом воєнного стану та одного місяця з дня його припинення або скасування, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року N 480), від 19 квітня 2022 року N 480, від 24 червня 2022 року N 719, а саме в пункті 3 зазначалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Вказаний пункт 3 виключено, з 18 червня 2023 року, відповідно до підпункту 2 пункту 3 змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 травня 2023 р. № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану». Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції, як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такий правовий висновок Верховного Суду висловлений в постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), в постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі N 175/1404/19 (провадження N 61-5707св23), який враховується судом. Виходячи з норми ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до Цивільного кодексу України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини. Посилання позивача на збройну агресію російської федерації проти України,та неможливість відвідати місто Харків, та своєчасно особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 2.1, 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. Підпунктами 2.1, 2.6 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Враховуючи посилання представника позивача, що [PERSON] проживає у місті Київ, що є значно віддаленим від місця відкриття спадщини (м.Харків), суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не був позбавленим можливості засвідчити свою заяву про прийняття спадщини у будь-якого нотаріуса за своїм місцем проживання та надіслати її засобами поштового зв`язку за місцем відкриття спадщини, а також звернутися до будь-якого з нотаріусів за місцем свого проживання. Стосовно посилань представника позивача про виражене волевиявлення спадкодавця [PERSON] у формі заповіту про передачу спадкового майна на користь її онука [PERSON] , суд вказує про наступне. Як зазначено вище, позивач є сином померлого [INFO] [PERSON] , який, як вбачається з матеріалів справи, та не оспорюється сторонами, являвся сином померлої [INFO] спадкодавиці [PERSON] , а тому незалежно від наявності заповіту на його ім`я, позивач у випадку, якщо бажав би прийняти спадщину після смерті баби, мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги за правом представлення. Суд звертає увагу, що в будь-якому разі, будучи спадкоємцем першої черги за правом представлення після смерті баби, незалежно від наявності заповіту, сподіваючись отримати після смерті баби спадкове майно, позивач мав звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця. Вказана вимога закону позивачем виконана не була без поважних причин. Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного суду, викладеного в постанові\~\~Верховного Суду України від 29 червня 2021 року по справі №671/308/20 (провадження № 61-16392св20), який відповідає характеру правовідносин, що виникли по даній справі. Так, Верховний суд у вказаній постанові зазначив, що у випадку, якби позивач не була спадкоємцем першої черги, вона дійсно б не мала підстави звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки б не дізналась про існування заповіту, і така обставина могла бути підставою для подання заяви про надання додаткового строку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі\~№ 686/5757/23 зазначила, що суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Застосування принципу змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Враховуючи, що позивач не надав беззаперечних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~є його процесуальним обов`язком, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed