Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

АТ «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», звернулося до Чигиринського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 10\~490,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно бази даних АТ «Черкасиобленерго» за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Договір про надання послуг з електропостачання укладений 13 березня 2003 року. З 15 лютого 2018 року споживач від електропостачання відключений. 09 березня 2025 року при проведенні рейдової перевірки, за участі [PERSON] , було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме п.п. 7 п. 8.4.2 самовільне підключення до електромережі, що не є власністю оператора системи в РШ-0,4 кВ сходової клітини до електроустановок квартири шляхом підключення кабелю навантаження даної квартири від кабельної лінії в РШ-0,4 кВ поза розрахунковим засобом обліку. По даному факту, за участю [PERSON] , складено акт про порушення № 007486 від 09 березня 2025 року, який підписаний ним без зауважень. 17 квітня 2025 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було прийнято рішення провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за період з 25 січня 2025 року по 09 березня 2025 року (з дня останнього контрольного огляду). Обсяг необлікованої електричної енергії склав 1185 кВт, а сума нарахувань\~ 10\~490,00 грн. Відповідачу направлено претензію про відшкодування завданих збитків з копією протоколу засідання комісії, розрахунком необлікованої електричної енергії та рахунком на оплату, однак останній ухиляється від добровільної сплати цих збитків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 липня 2025 року задоволена заява про самовідвід судді Попельнюха А.О. Розпорядженням голови Чигиринського районного суду Черкаської області від 18 липня 2025 року справа передана до Кам`янського районного суду Черкаської області у зв`язку із неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чигиринського районного суду Черкаської області, причина: не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2025 року визначено суддю Білопольську Н.А. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Колісник М.І. у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, клопотання від нього про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не надходило. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень представника позивача щодо заочного розгляду справи суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, про що судом постановлено протокольну ухвалу. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до такого висновку. 13 березня 2003 року між ВАТ «Черкасиобленерго» (згідно з рішенням річних дистанційних Загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго» змінено назву товариства з ПАТ «Черкасиобленерго» на АТ «Черкасиобленерго», виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08 травня 2025 року за № 1000261070350001427), від імені якого діяв Кам`янський район електричних мереж (на теперішній час Кам`янська філія відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго»), та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією для населення із ВАТ «Черкасиобленерго» (а.с. 11). \~ \~ \~ \~09 березня 2025 року представниками оператора системи - відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», за участю особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача, - [PERSON] , складено акт про порушення № 007486, відповідно до якого в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення обліку електричної енергії: п.п. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю оператора системи в РШ-0,4 кВ сходової клітини до електроустановок квартири шляхом підключення кабелю навантаження даної квартири від кабельної лінії в РШ-04 кВ поза розрахунковим засобом обліку (а.с. 9-10). 09 березня 2025 року за участю представників оператора системи та представника споживача [PERSON] - [PERSON] складено акт технічної перевірки та пломбування № 051043 засобів комерційного обліку електричної енергії та акт про пломбування засобів комерційного обліку електричної енергії в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). 14 березня 2025 року Чигиринською філією відокремленого структурного підрозділу «Смілянські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» надіслано на ім`я [PERSON] повідомлення про проведення засідання розгляду актів про порушення 17 квітня 2025 року (а.с. 22). \~ \~ \~ \~За протоколом № 007486 від 17 квітня 2025 року засідання комісії з розгляду актів про порушення відокремленого структурного підрозділу «Смілянські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» прийнято рішення провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії споживачу [PERSON] у відповідності до вимог п.п. 7 п. 8.4.2, п. 8.4.6, п.п. 2 п. 8.4.8, п. 8.4.13 ПРРЕЕ за період з 25 січня 2025 року по 09 березня 2025 року (з дня останнього контрольного огляду), виходячи з перерізу проводу мідь 1 мм2, та застосувати згідно умов договору та ПРРЕЕ відповідні коефіцієнти, режим роботи та/або час використання самовільного підключення. Споживач (уповноважений представник) [PERSON] відсутній (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Окрім того, відокремленим структурним підрозділом «Смілянські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» на адресу [PERSON] направлело матеріали засідання комісії по розгляду акта про порушення № 007486 від 09 березня 2025 року, які були повернуті у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 30). Як вбачається із розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, споживачу [PERSON] нарахована сума по акту про порушення в розмірі 10\~490,00 грн (а.с. 25). Водночас на ім`я споживача [PERSON] виписаний рахунок № [NUMBER] на оплату за нарахування по акту про порушення ОСР в сумі 10\~490,00 грн (а.с. 26). Окрім того, на адресу [PERSON] позивач надіслав претензію від 29 квітня 2025 року № 100 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії, нарахованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, в сумі 10\~490,00 грн (а.с. 29). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями\~ст. 48 ЦПК України\~сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18)). З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами\~статті 51 ЦПК України\~суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. В якості доказу суду надано договір про користування електричною енергією для населення № 12-09-079 від 13 березня 2003 року, укладений між споживачем [PERSON] та позивачем. \~ \~ \~ \~Окрім того, судом встановлено, що 09 березня 2025 року контролери ВСП «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» здійснили технічну перевірку квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за результатами якої був складений Акт про порушення 007486 від 09 березня 2025 року. Відповідно до Акту про порушення видом порушення зазначено: п.п. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення до електромережі, що не є власністю оператора системи в РШ-0,4 кВ сходової клітини до електроустановок квартири, шляхом підключення кабелю навантаження даної квартири від кабельної лінії в РШ-0,4 кВ поза розрахунковим засобом обліку. Рішення комісії оформлено Протоколом № 007486 від 17 квітня 2025 року, в якому зазначено, що [PERSON] визнаний причетним до порушення. Проведено розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії. Суд зауважує, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факт того, що саме відповідач [PERSON] здійснив самовільне підключення до електричних мереж позивача. З наданих суду доказів вбачається, що порушення обліку електричної енергії здійснено споживачем [PERSON] . Додатково заслуговує на увагу суду та обставина, що відповідно до акту про порушення, що став підставою для нарахування вартості необлікованої електричної енергії, чітко зазначено, що [PERSON] є особою, яка допустила представника оператора системи на об`єкт (територію) споживача. Окрім того, контролер у акті про порушення № 007486 від 09 березня 2025 року, в акті технічної перевірки та пломбування № 051043 від 09 березня 2025 року зазначив адресу: [ADDRESS] , що не відповідає адресі, вказаній в акті про пломбування засобів комерційного обліку електричної енергії від 09 березня 2025 року та у протоколі № 007486 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 17 квітня 2025 року, - [ADDRESS] . Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] порушив облік електричної енергії згідно акту про порушення, складеного контролерами ВСП «Смілянські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго». Згідно із\~ст.\~263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 6 \~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 4 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~Згідно\~із ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст.\~78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом положень ст.ст. 12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року (справа № 129/1033/13-ц) зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона, якщо інша сторона не надала доказів протилежного. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто «концепція негативного доказу» не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача. \~ \~ \~ \~Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. \~ \~ \~ \~Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Щодо поданого до суду представником позивача [PERSON] 06 жовтня 2025 року клопотання вважати [PERSON] належним відповідачем у даній справі на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 444746890 від 23 вересня 2025 року, за яким однокімнатна квартира на другому поверсі загальною площею 36,4 м2 за адресою: [ADDRESS] , рішенням приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Костенко Н.В. від 09 жовтня 2015 року зареєстрована за власником квартири [PERSON] , суд вважає його таким, що задоволенню не підлягає. Так, надана суду інформація не грунтується на безпосередньому аналізі первинних документів про порушення [PERSON] . ПРРЕЕ про самовільне підключення до електромережі. Позивач в розумінні ст. 51 ЦПК України не довів до початку першого судового засідання, що не знав та не міг знати до пред`явлення позову у справі про підставу заміни неналежного відповідача належним. Крім того, позивач не надав належних будь-яких доказів (договір, платіжні документи), пов`язаних з нарахуванням та сплатою [PERSON] платежів за отриману електроенергію з 09 жовтня 2015 року дати реєстрації права власності на квартиру. \~ \~ \~ \~Аналізуючи викладене вище у сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. \~ \~ \~ \~Суд зауважує, що позивачем не доведено порушення його цивільних прав відповідачем з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили про самовільне підключення саме відповідача до електричної мережі оператора системи, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed