Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

ТОВ "Іннова фінанс" через свого представника - адвоката Андрущенка М. В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 150,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 липня 2024 року між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику № 4766460724 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Строк позики складав 360 днів, процентна ставка - 1,50 % на день, знижена процентна ставка - 0,9 % на день. Позикодавець свої зобов`язання виконав та надав позичальниці грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. Однак, відповідачка умови договору не виконувала і станом на дату підготовки позовної заяви за нею рахується заборгованість в сумі 26 150,00 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 18 650,00 грн, неустойка в розмірі 2 500,00 грн, що стало підставою звернення до суду. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова фінанс» заборгованість за\~кредитним договором\~№ 4766460724 від\~25.07.2024 в сумі 26\~150,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Під час підготовки до розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідачка правом подання відзиву по позов не скористалася, жодних заяв або клопотань суду не надала, у свою чергу представник позивача - за довіреністю адвокат Андрущенко М. В. проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Також, при розгляді вказаної цивільної справи суд враховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Судом установлено під час розгляду справи, що 25 липня 2024 року між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] укладений договір надання грошових коштів у позику № 4766460724, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 8617. Відповідно до п. 2.2., п. 2.3., п. 3.1. указаного договору позикодавець зобов`язується надати позичальниці позику у розмірі 5\~000,00 гривень шляхом їх безготівкового перерахунку на банківську картку № [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Тип кредиту - кредит (п. 2.4. договору). Як передбачено п. 2.6.1. договору стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору. А згідно з п. 2.5. договору строк кредиту (строк дії договору) становить 360 днів. У п. 2.6.2. договору сторони також погодили умови застосування зниженої процентної ставки 0,9 % в день. Відповідно до п. 3.2. договору дата надання кредиту 25 липня 2024 року або наступний за ним календарний день. Кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними у п. 3.1. договору реквізитами (п. 3.4. договору). Повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позикодавця в національній грошовій одиниці України - гривні (п. 6.5. договору). Згідно з п. 5.1.4 договору товариство має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у Заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в Бюро кредитних історій. Крім того, у відомостях про позичальника, які зазначені у вказаному договорі, окрім анкетних та контактних даних позичальниці [PERSON] , вказаний її картковий рахунок № [NUMBER] . Також, під час укладення вказаного договору позики, відповідачкою 25.07.2024 підписаний електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова фінанс» кредитних коштів відповідачці, додаток № 1 до договору № 4766460724 від 25.07.2024, яким є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики. Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "Іннова фінанс" визначено, що кредит - це грошові кошти в національній валюті України (гривня), що надаються товариством клієнту у користування в розмірі та на умовах, визначених кредитним договором (п. 2.10.). Порядок повернення кредитної заборгованості урегульовано Розділом 6 Правил. Під час розгляду справи судом установлено, що ТОВ «Іннова фінанс» належним чином та у повному обсязі виконало свої зобов`язання за укладеним договором, здійснивши переказ коштів відповідачці [PERSON] у сумі 5 000,00 грн на банківську картку, зазначену нею у кредитному договорі, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19929-1354-126082451 від 25.07.2025, наданою ТОВ ФК "Контрактовий дім". Натомість відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені ним, ум частині повернення суми позики та процентів за користування нею не виконав у повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами. Оскільки договором надання грошових коштів у позику № 4766460724 від 25.07.2024 визначений строк його дії, який становить 360 днів з 25.07.2024 року, лише протягом цього строку позивач мав право нараховувати відповідачці передбачені договором проценти, які, з урахуванням невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором у встановлений строк та положень п. 2.10.3.1 цього договору, становлять 1,50 % за кожен день користування позикою. Водночас, позивач здійснив нарахування відсотків за укладеним договором у межах строку його дії, тобто протягом 360 днів з 25.07.2024 року по 19.07.2025, а саме: з 25.07.2024 по 19.08.2024 за ставкою 1,5 % в день, з 20.08.2024 по 19.07.2025 за ставкою 1 % в день, тому суд погоджується з проведеними позивачем розрахунками заборгованості відповідачки за відсотками та відсотковою ставкою, яка узгоджується з вимогами закону про споживче кредитування. З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитом установлено, що заборгованість за тілом кредиту становить 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками становить 18 650, 00 грн. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Натомість суд не погоджується із заявленою вимогою у частині стягнення неустойки, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеною статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За таких обставин позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення. З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що відповідачка не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 4766460724, укладеного 25.07.2024 між нею та ТОВ «Іннова фінанс», в обумовлені договором строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова фінанс» підлягають задоволенню частково зі стягненням з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором позики у розмірі 23 650,00 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 5\~000,00 грн та процентів за користування кредитними коштами в сумі 18\~650,00 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 50 від 21 серпня 2025 року позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422, 40 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним вимогам (90,44 %), що узгоджується з вимогами ст. 141 ЦПК України, у розмірі 2\~190,82 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial