Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції та заперечень сторін Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) Попов В.Є. звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ завдані збитки в розмірі 288000,00 грн, понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2024 приблизно о 21:05 год на автодорозі Бориспіль-Дніпро по 38 км [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд пішохода [PERSON] , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) від 09.09.2024. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) пішохід [PERSON] від отриманих ушкоджень загинув на місці події. На дату вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник [PERSON] в інтересах потерпілої особи [PERSON] (опікун/піклувальник малолітніх [PERSON] та [PERSON] ) 03.12.2024 повідомив МТСБУ про ДТП та в подальшому звернувся із заявою про отримання відшкодування шкоди. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 288000,00 грн, що складає розмір фактично понесених витрат МТСБУ. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1187, 1193 ЦК України шкода, завдана життю, здоров`ю потерпілого джерелом підвищеної небезпеки підлягає відшкодуванню незалежно від вини заподіювача чи вини потерпілої. В розумінні пунктів 1, 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 11, 1166, 1187, 1191 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі понесених позивачем витрат. Представником відповідача-адвокатом Лесь І.О. подано відзив на позовну заяву (а/с 55-60), зміст якого зводиться до того, що витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів. Позов є безпідставним та не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] в передбаченому КПК України порядку не було притягнуто до кримінальної відповідальності. Крім цього, відповідач не є власником або володільцем автомобіля «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , не має документів на автомобіль. Представником позивача Поповим В.Є. подано відповідь на позов (а/с 64-71), зміст якої зводиться до того, що відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином, чинне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Крім цього, відсутність вироку суду в кримінальній справі або постанови у справі про адміністративне правопорушення не означає відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та настанням ДТП та не спростовує наявності вини для цивільно-правової відповідальності, що відповідає висновкам ВССУ, викладеним в постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Водночас, відсутність судового рішення, яким відповідача було б притягнуто до відповідальності за вчинення ДТП, не позбавляє суд можливості самостійно встановити обставини в ході розгляду цивільної справи на підставі поданих доказів. Представник позивача Попов В.Є. в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач та його представник-адвокат Лесь І.О. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. 2. Заяви (клопотання), процесуальні дії у справі Ухвалою від 12.06.2025 відкрито провадження у справі, яку прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03.07.2025. 03.07.2025 судове засідання відкладено на 04.08.2025 за клопотанням представника відповідача-адвоката Лесь І.О. 04.08.2025 судове засідання відкладено на 04.09.2025 за клопотанням представника позивача Попова В.Є. 04.08.2025 представником відповідача-адвокатом Лесь І.О. подано відповідь на відзив, на яку зі сторони позивача складена відповідь, що надійшла до суду 14.08.2025. 14.08.2025 представником позивача Поповим В.Є. подано клопотання про зупинення розгляду справи на час досудового розслідування кримінального провадження № 12024111100001771 від 09.09.2024, що було розглянуто в судовому засіданні 04.09.2025. 04.09.2025 судове засідання відкладено на 03.10.2025 у зв`язку з визнанням обов`язковою явки сторін. 17.09.2025 представником позивача Поповим В.Є. подано клопотання про витребування доказів - копій матеріалів кримінального провадження № 12024111100001771 від 09.09.2024, що було розглянуто в судовому засіданні 03.10.2025. 03.10.2025 судове засідання відкладено на 03.11.2025 у зв`язку з витребуванням письмових доказів. У судовому засіданні 03.11.2025 судом було заслухано пояснення сторін та інших учасників справи, досліджено письмові докази, закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. Судом було задоволено клопотання зі сторони позивача про витребування доказів, що залишилось без виконання, сторони вважали за можливе закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, а тому суд уважає, що позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, в реалізації яких суд всебічно сприяв. 3. Встановлені судом обставини з посиланням на докази. Відхилені судом докази Судом досліджено письмові докази в копіях, що є допустимими та неналежними, а саме: -? ?відповідь слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві М.Скрипки № 236-25к/11-03/788/25 від 10.01.2025, зі змісту якої вбачається, що в провадженні Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 12024111100001771 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 08.09.2024 приблизно о 21:05 год, невстановлений водій, керуючи невстановленим транспортним засобом, рухаючись по 38 км автодороги Бориспіль-Дніпро на території Бориспільського району, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перебував на проїзній частині автодороги, внаслідок чого останній загинув на місці події. В подальшому встановлено, що наїзд міг відбутися автомобілем «BMW-530», на якому на момент пригоди були встановлені номерні знаки [NUMBER] , що йому не належать, під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , який являється працівником Національної поліції України. В період часу з 08.09.2024 по 09.09.2024 під час огляду місця пригоди було виявлено і вилучено уламки переднього бамперу транспортного засобу з маркуванням «BMW». 11.09.2024 в ході проведення невідкладних розшукових заходів щодо встановлення водія та транспортного засобу учасника пригоди було виявлено автомобіль «BMW», на якому були встановлені номерні знаки [NUMBER] (які вказаному автомобілю не належать), що був розташований за адресою: м. Київ, вул. Мартоса, 6-А, з механічними пошкодженнями нижньої частини переднього бамперу, який переміщено на тимчасовий майдан утримання транспортних засобів ТУ ДБР у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Довженка, 7. В подальшому в ході досудового розслідування встановлено, що наїзд на пішохода [PERSON] скоїв [PERSON] , який керуючи автомобілем марки «BMW-530», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по автодорозі Н-08 від с. Стовпяги в бік до с. Гречаники Бориспільського району Київської області. На даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні триває. В ході досудового розслідування присутності непереборної сили або умислу загиблого пішохода, в заподіянні собі шкоди «суїцид» не встановлено (а/с 6); -? ? витяг з ЄРДР від 08.01.2025 у кримінальному провадженні № 12024111100001771 від 09.09.2024, зі змісту якого вбачається, що 08.09.2024 приблизно о 21:05 год, невстановлений водій, керуючи невстановленим транспортним засобом, рухаючись по 38 км автодороги Бориспіль-Дніпро на території Бориспільського району, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перебував на проїзній частині автодороги, внаслідок чого останній загинув на місці події. В подальшому встановлено, що наїзд міг відбутися автомобілем «BMW-530», реєстраційний номер [NUMBER] , на якому на момент пригоди були встановлені номерні знаки [NUMBER] , що йому не належать, під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , який являється працівником Національної поліції України (а/с 7); - заява представника [PERSON] -адвоката Грицана П.О. про виплату страхового відшкодування від 03.12.2024, договір про надання правової допомоги від 12.09.2024, ордер на надання правничої допомоги від 03.12.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, паспорт громадянина України [PERSON] та картка фізичної особи-платника податків; свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 18.03.2011), [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 10.05.2012), де батьком вказано [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 11.12.2024; свідоцтво про смерть [PERSON] , який помер [INFO] між селами Стовп`яги та Гречаники Бориспільського району Київської області, серії [NUMBER] від 19.11.2024; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 11.12.2024, відповідно до якого батьками загиблого [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] ; рішення Шполянської міської ради № 288 від 29.07.2022 «Про припинення дії договору та втрату статусу прийомної сім`ї [PERSON] , створення дитячого будинку сімейного типу та влаштування дітей на виховання і спільне проживання» від 29.07.2022 № 288, зі змісту якого вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають у будинку сімейного типу в родині [PERSON] та [PERSON] ; договір про влаштування на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї від 28.04.2021, відповідно до якого Шполянська міська рада передає, а прийомні батьки [PERSON] та [PERSON] приймають на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] та [PERSON] ; рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26.10.2020 у справі № 710/284/29, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] , кожного окремо, позбавлено батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] (а/с 8-21); - наказ заступника Генерального директора-Директора з питань здійснення обов`язкового страхування в Україні А.Граділя № 3.1/1614 від 17.01.2015 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] », відповідно до якого [PERSON] слід сплатити 288000,00 грн за шкоду заподіяну в результаті ДТП; довідка № 1 від 13.01.2025 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, відповідно до якої справу № 111745 зареєстровано 09.12.2024, обставини ДТП: 08.09.2024 21:05:00, регіон ДТП: Київська обл., на трасі дорога а/д Бориспіль-Дніпро, особа, яка має право на відшкодування шкоди [PERSON] на користь неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , винуватець [PERSON] , марка траспортного засобу BMW, LTCKF090, тип винуватця: незастраховані ТЗ, втрата годувальника (претензія по життю та/або здоров`ю) в сумі 288000,00 грн, сума до сплати: 288000,00 грн; платіжна інструкція № 538716 АТ «Укрексімбанк» від 21.01.2025, зі змісту якої вбачається перерахування [PERSON] виплати по справі № 111745 згідно наказу № 3.1/1614 від 17.01.2025; вимога МТСБУ до [PERSON] від 16.04.2025 про відшкодування збитків в порядку регресу; роздруківка з веб-сайту МТСБУ щодо чинності полісу внутрішнього страхування, де станом на 08.09.2024 не знайдено поліс на транспортний засіб № LTCFK090 (а/с 22-25). На виконання ухвали Переяславського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2025 у справі № 373/1564/25 про витребування копій матеріалів кримінального провадження № 12024111100001771 від 09.09.2024 надійшло повідомлення слідчого про те, що досудове розслідування триває, а тому надати копії матеріалів даного кримінального провадження не представляється за можливе (а/с 110). Суд, вислухавши думку сторін та інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наведені вище докази є допустимими, проте такими, що як окремо, так і у своїй сукупності, підтверджують наявність підстав для звернення МТСБУ з позовом про відшкодування шкоди в регресному порядку до заподіювача шкоди після здійснення страхової виплати [PERSON] як опікуну (піклувальнику) дітей загиблого пішохода [PERSON] , проте не доказують причетність відповідача [PERSON] як заподіювача шкоди, володільця та/або власника означеного транспортного засобу, до дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 08.09.2024 приблизно о 21:05 год на 38 км автодороги Бориспіль-Дніпро на території Бориспільського району Київської області, з наїздом транспортного засобу під керуванням невстановленого досудовим розслідуванням водія на пішохода [PERSON] , який загинув на місці події. 4. Висновки суду на підставі норм права, що підлягають застосуванню Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина першастатті 2 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створю єпідвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із абзацом першим ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Водночас відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується. З відповіді слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві М.Скрипки № 236-25к/11-03/788/25 від 10.01.2025, що повторює відомості з витягу з ЄРДР від 08.01.2025 у кримінальному провадженні № 12024111100001771 від 09.09.2024, вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що 08.09.2024 приблизно о 21:05 год, невстановлений водій, керуючи невстановленим транспортним засобом, рухаючись по 38 км автодороги Бориспіль-Дніпро на території Бориспільського району, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перебував на проїзній частині автодороги, внаслідок чого останній загинув на місці події. В подальшому встановлено, що наїзд міг відбутися автомобілем «BMW-530», на якому на момент пригоди були встановлені номерні знаки [NUMBER] , що йому не належать, під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , який являється працівником Національної поліції України. Позивачем 21.01.2025 було виплачено страхове відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] як опікуну (піклувальнику) дітей загиблого пішохода [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, відповідно до платіжної інструкції № 538716 АТ «Укрексімбанк». Позов МТСБУ до відповідача [PERSON] про стягнення шкоди в регресному порядку подано в межах строку позовної давності та є цілком прийнятним. На час здійснення вказаної виплати та подання цього позову, з 01.01.2025, введено в дію Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX. Пунктом 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX встановлено, що МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Позивач дійшов передчасного висновку про те, що вина водія [PERSON] у вчиненні означеної ДТП, внаслідок якої настала загибель пішохода [PERSON] , підтверджується витягом з ЄРДР, іншими зібраними в справі письмовими доказами. Факт керування транспортним засобом за вказаних у витязі з ЄРДР обставин, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та загибелю пішохода не доводиться наявним у справі витягом з ЄРДР та наведеними вище доказами. Позов повинен обґрунтовуватись в сукупності з іншими письмовими доказами, що можуть міститись в кримінальному провадженні № 12024111100001771 від 09.09.2024. Відомості з наведеного вище витягу з ЄРДР з припущенням, на переконання суду, не доказують факт заподіяння шкоди саме відповідачем [PERSON] як водієм означеного транспортного засобу. Так, у судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечив здійснення наїзду 08.09.2024 на пішохода [PERSON] під час керування автомобілем «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , а тому суд уважає, що на позивача покладається обов`язок доказування заподіяння діями відповідача шкоди, вина якого не може бути презюмована за таких обставин. Пунктом 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує, зокрема, шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідно до положень пункту 32.10 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2002 № 1961-IV страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну життю та здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Подібно згідно із пунктом 1 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX страхова (регламентна) виплата не здійснюється за шкоду заподіяну життю та здоров`ю особи, яка використовує транспортний засіб та спричинила ДТП. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Судове рішення, з огляду на положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У матеріалах справи не міститься доказів того, що відповідач [PERSON] на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів та керував транспортним засобом - автомобілем «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] . З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.01.2025 в кримінальному провадженні № 12024111100001771 від 09.09.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вбачається припущення про керування [PERSON] 08.09.2024 приблизно о 21:05 год по 38 км автодороги Бориспіль-Дніпро на території Бориспільського району Київської області означеного транспортного засобу, яким міг бути здійснений наїзд на пішохода [PERSON] . Суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю належними та достатніми доказами вини відповідача [PERSON] в заподіянні шкоди, його причетності до дорожньо-транспортної пригоди в цілому як водія незабезпеченого транспортного засобу за наведених у позові обставин. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покаладається на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed