Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 14 лютого 2019 року сторони уклали шлюб. Проте фактично шлюбні відносини припинені з січня 2022 року та спільне господарство не ведеться. За таких обставин сторони вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Між позивачем та відповідачем досягнуто згоди відносно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, згідно з якою позивач бере на себе матеріальну відповідальність за забезпечення виховання та догляду за дитиною. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві позивач просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судові засідання 17 і 31 жовтня 2025 року не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання повістки про виклик SMS-повідомленням на номер особистого мобільного телефону, що підтверджується довідкою про доставлення повідомлення, а також рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання, що невручений адресату у зв`язку з його відсутністю. Причини неявки відповідача суду невідомі, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву останній до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, а також за відсутності позивача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. 14 лютого 2019 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9) Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 29 червня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через протилежні погляди на ведення спільного господарства, шлюбні відносини припинені з 2013 року. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що шлюбні відносини не можуть бути поновлені, а відповідач з приводу цього жодних заперечень суду не навів, у зв`язку з чим надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved