Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

07.07.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 21.09.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №125, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » та стягнути судові витрати з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2002 року між сторонами укладено шлюб, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що з часом відносини між нею та відповідачем почали погіршуватись, протягом останнього часу стало складніше знаходити компромісні рішення проблем, що виникають між ними. Вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сім`ю, виховання дітей, ведення господарства та різні цілі в житті. Суперечності, що виникали між ними з різних причин та відсутність взаємної підтримки призвели до фактичного розпаду сім`ї та втрати почуттів один до одного. Наразі, шлюб існує тільки формально, вони припинила підтримувати подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу повністю суперечить її інтересам. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.07.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважності причин неявки не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався, правом надати відзив на позовну заяву не скористався. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності сторін, суд враховує їх належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, заяву позивачки про розгляду справи за її відсутності, а також положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2002 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадського стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №125. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , яка на момент розгляду справи є повнолітньою, та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15.05.2012 року та № [NUMBER] від 20.01.2007 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи виявлене позивачкою бажання надалі іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved