Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

5 червня 2025 року цивільна справа за заявою [PERSON] , представник заявника адвокат Іванісов Володимир Сергійович, заінтересовані особи: Міністерство Оборони України, військова частина [NUMBER] , про оголошення особи померлою, надійшла до Хортицького районного суду м. Запоріжжя за підсудністю на підставі ухвали судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М. від 9 травня 2025 року. У заяві [PERSON] просить оголосити Громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , загиблим військовослужбовцем, рядовим водієм 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] Збройних сил України, який зник безвісті в ході бойових дій, під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, дата смерті- [INFO] згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) Міністерства оборони України підполковника [PERSON] від 16.01.2025 року №34, місце смерті- в районі населеного пункту Новодарівка Пологівського району, Запорізької обл, вважати, що загибель настала під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] . Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрито окреме провадження у цивільній справі, призначено до розгляду відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю з підстав, викладених у ній, просить її задовольнити. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, з заявами про відкладення не звертались, представник Міністерства оборони України надав заперечення, в яких просить у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на те, що місце смерті [PERSON] з 10 червня 2023 року є територією активних дій, а тому шести місячний строк, після якого особа може бути оголошена померлою, не настав, тому заява є передчасною. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб за наявними у справі матеріалами, вислухавши доводи заявника та його представника. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України. Зокрема, ст.306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу. Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру. Суд встановив, що заявник [PERSON] , [INFO] , є матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 24.08.1980 року. Відповідно до витягу з наказу №307 командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) майора [PERSON] від 27.10.2024 року, рядового [PERSON] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 21 жовтня 2024 року №275-РС на посаду водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , ВОС- 790037А, який прибув з військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ), з 27 жовтня 2024 року зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 18.11.2024 року №329 [PERSON] , рядового [PERSON] , який прибув до військової частини [NUMBER] 27 жовтня 2024 року, призначено наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 21 жовтня 2024 року №275-РС на посаду водія з розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , вважати таким, що з 18 листопада 2024 року справи на посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою, встановлено оклад- 2820 грн. на місяць, 5 тарифний розряд, шпк «солдат» ВОС- 790037А, виплачувати на підставі наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 щомісячну премію у розмірі 534%, грошовому надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років з 18 листопада 2024 року. Згідно з витягом із бойового розпорядження командира ххх об ТрО ххх обр ТрО №342дск. КСП- Запорізьке. 20-00 04.12.2024 року. Від 03.03.2025 року №629пт, призначено рядового [PERSON] для виконання бойового завдання. З тексту сповіщення сім`ї від 16.12.2024 року №сз/15492 ТВО начальника [INFO] та ТВО начальника групи психологічної підтримки персоналу [INFO] майора [PERSON] , вбачається, що рядовий [PERSON] , [INFO] , водій 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , під час виконання бойового завдання в районі відповідальності військової частини [NUMBER] , поблизу населеного пункту [ADDRESS] 06.12.2024 року, приблизно о 15 год 20 хв. під час бойових дій перестав виходити на зв`язок та з 06.12.2024 року вважається зниклим безвісти. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно- господарської діяльності) Міністерства оборони України, ТВО командира військової частини [NUMBER] лейтенанта [PERSON] , начальника штабу заступника командира військової частини [NUMBER] майора [PERSON] від 11.12.2024 року №936 призначено службове розслідування по факту зникнення безвісти рядового [PERSON] , водія 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] під час виконання бойового завдання. Відповідно до Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісті рядового [PERSON] під час виконання бойового завдання, згідно доповіді командира військової частини [NUMBER] від 07.12.2024 року №1565/61/6169 зазначено, що: «Приблизно о 15:20 06.12.2024 року в районі с. Новодарівка Пологівського району Запорізької обл., при переміщенні особового складу розвідувального взводу військової частини [NUMBER] на ПВ «ЯНКІ» відбулося ураження, скид із БпЛА, внаслідок чого було втрачено зв`язок з водієм 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , рядовим [PERSON] . На даний час, інформація про місцезнаходження рядового [PERSON] відсутня, просить вважати його безвісті зниклим. Під час виконання бойового завдання рядовий [PERSON] перебував у засобах бронезахисту (бронежилет, шолом) та мав індивідуальну медичну аптечку». У обставинах та фактах, що були встановлені під час проведення службового розслідування, зазначено, що командиром розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , сержантом [PERSON] , рапортом від 08.12.2024 року, реєстраційний номер № 9440 від 10.12.2024 року, вказано, що під час виконання бойового завдання командира військової частини [NUMBER] , від 04.12.20024 року №342дск, приблизно о 15-00 год. 06.12.2024 року під час бойових дій на ПВ «ЯНКІ», що знаходиться 1.4 км. на південний- захід від населеного пункту Новодарівка (Пологівського району Запорізької області), внаслідок ворожих мінометних обстрілів, застосування FPV- дронів, скидів з БпЛА, перестав виходити на зв`язок, ймовірно, зник безвісти військовослужбовець розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , водій 2 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , подальша доля [PERSON] невідома. Розвідник- номер обслуги 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , в своїх поясненнях зазначив, що [PERSON] при виконанні бойового завдання перестав виходити на зв`язок, під час виконання бойового завдання перебував у засобах бронезахисту та з особистою зброєю, в розташування підрозділу не повернувся, про факт добровільної здачі в полон невідомо, серед загиблих та поранених відсутній. Відповідно до складеного Акту службове розслідування завершено, рядовий [PERSON] , [INFO] , водій 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] з 06.12.2024 року вважається зниклим безвісти. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) Міністерства оборони України від 16.01.2025 року № 34 підполковника [PERSON] «Про підсумки службового розслідування відносно факту зникнення рядового [PERSON] під час виконання бойового завдання», всі обставини з`ясовані в ході службового розслідування, та слід вважати такими, що 06.12.2024 року в ході бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Новодарівка Пологівського району, Запорізької обл., рядовий [PERSON] , [INFO] , водій 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] зник безвісті. Згідно з витягом з реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 02.02.2025 року №20250202-64-3 [PERSON] зник на території бойових дій . Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. П.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до наступних висновків. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що ст.46 ЦК України передбачається декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Крім того, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.12.2024 року у справі ЄУН 755/11021/22, а саме: приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; бойові дії форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); воєнні дії організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; район воєнних (бойових) дій визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Збройний конфлікт це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»). Отже, законодавець розмежовував категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні… Велика Палата Верховного Суду наголосила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд враховує соціальний контекст та засаду справедливості. Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція) за певних обставин. П.13 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року звертає увагу судів на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це встановлення судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті. Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 року у справі №154/2135/17 дійшов висновку, що, виходячи зі змісту положень ст. 43, 46 ЦК України, ст. 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі ч.2 ст.46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою на підставі ч.1 ст.43 ЦК України. Для визнання людини померлою заявникові необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливого повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, що син заявника [PERSON] , [INFO] , який з 18.11.2024 року приступив до виконання обов`язків за посадою рядового водія 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , зник безвісти з 06.12.2024 року під час виконання бойового завдання із захисту та оборони України від збройної агресії РФ в районі проведення активних бойових дій на ПВ «ЯНКІ», що знаходиться 1.4 км. на південний- захід від населеного пункту Новодарівка (Пологівського району, Запорізької області), тобто за обставин, що загрожували йому смертю. При цьому, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, населений пункт Новодарівка Пологівскього району Запорізької області є територією активних бойових дій з 10 червня 2023 року по теперішній час. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Суд дійшов висновку про відсутність доказів загибелі [PERSON] , що дозволяють достовірно припустити факт його смерті. Так, судом було встановлено, що рядовий [PERSON] , розвідник-водій 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] з 04.12.2024 року по 06.12.2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, перебував у Запорізькій області, Пологівський район, н.п. Новодарівка. За результатами службового розслідування, було встановлено, що [PERSON] внаслідок ворожих мінометних обстрілів, застосування FPV- дронів, скидів з БпЛА, ймовірно, зник безвісти, подальша доля [PERSON] невідома. Отже службове розслідування підтверджує лише факт того, що [PERSON] під час бойових дій на ПВ «ЯНКІ» потратив під обстріл, внаслідок чого зв`язок з ним було втрачено. В акті зазначено сам про факт зникнення безвісті, а не про можливу загибель [PERSON] . Будь-які інші докази, що дозволяють суду обґрунтовано припустити, що [INFO] [PERSON] загинув під час воєнних дій, на території, де до теперішнього часу ведуться активні бойові дії, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що заяву було подано раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed