Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Представник Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина\~на Малиновського» звернулась до Хаджибейського районного суду міста Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 18625,28 грн.; - інфляційні втрати у сумі 2 230,13 грн.; - 3% річних у сумі 241,39 грн.; а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Обслуговуючий кооператив «Жемчужина\~на Малиновського»створений на добровільних засадах для експлуатації та управління житловим комплексом, який складається з трьох багатоповерхових житлових будинків (єдиний майновий комплекс) за адресою: [ADDRESS] . З квітня 2016 року обслуговуючий кооператив організовує та забезпечує утримання будинків [ADDRESS] , 18-Б, [ADDRESS] , який переданий на баланс ОК за Актом приймання-передачі житлового комплексу від 28.04.2016 року, та відповідно сприяє співвласникам багатоквартирного будинку в належному та якісному утриманні їх спільного майна. Квартира [ADDRESS] , відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2024 року належить [PERSON] на праві приватної власності. За період з 01.04.2024 року по 31.03.2025 року у відповідача виникла заборгованість перед ОК «Жемчужина\~на Малиновського» у загальному розмірі 18 625,28 грн., що і стало підставою для звернення до суду із вищевказаним позовом. Крім того, за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, позивач просить сягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 2 230,13 грн., та 3% річних у сумі 241,39 грн. 29 жовтня 2025 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяв, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свої доводи зазначив, що стороною позивача не доведено розміру заборгованості відповідача. Вказує, що відповідач систематично сплачує нараховані платежі. Вказує, що згідно оборотно-сальдових відомостях, виданих бухгалтерією позивача на зазначену квартиру, взагалі вбачається наявність переплати за спожиті послуги у відповідний період. Таким чином, представник відповідача вважає, що для з`ясування дійсних обставин справи позивач повинен був надати всі взаєморозрахунки з відповідачем. Стосовно нарахування позивачем понесених інфляційних втрат та 3% річних, зазначив, що позивачем при проведені розрахунків не враховані положення постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до якої встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Враховуючи вказане, а також безпідставність стягнення позивачем основної суми боргу, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційного збільшення боргу та нарахованих 3% річних, також не підлягають задоволенню. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 29 жовтня 2025 року задоволено заяву представника Обслуговуючого\~кооперативу «Жемчужина\~на Малиновського» про відмову від частини позовних вимог, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 18\~625,28 гривень закрито, у зв`язку із тим, що відповідач після відкриття провадження частково сплатила суму заборгованості у розмірі 18\~625,28 грн. У заяві про відмову від частини позовних вимог представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача: інфляційні втрати у сумі 2 230,13 грн.; 3% річних у сумі 241,39 грн.; а також судові витрати. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони та їх представники про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, заперечень щодо розгляду справи за їх відсутності не подавали. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на наступне. Обслуговуючий кооператив «Жемчужина\~на Малиновського»створений на добровільних засадах для експлуатації та управління житловим комплексом, який складається з трьох багатоповерхових житлових будинків (єдиний майновий комплекс) за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] . З квітня 2016 року обслуговуючий кооператив організовує та забезпечує утримання будинків [ADDRESS] , 18-Б, [ADDRESS] , який переданий на баланс ОК за Актом приймання-передачі житлового комплексу від 28.04.2016 року, та відповідно сприяє співвласникам багатоквартирного будинку в належному та якісному утриманні їх спільного майна. Квартира [ADDRESS] , відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2024 року належить [PERSON] на праві приватної власності. Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку, за період з 01.04.2024 року по 31.03.2025 року у відповідача виникла заборгованість перед ОК «Жемчужина\~на Малиновського» у загальній сумі 18 625,28 грн., за комплекс нижчезазначених житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечив позивач відповідно до договорів, укладених між ОК «Жемчужина\~на Малиновського» та суб?єктів господарювання і фактичних витрат, що підтверджується витягом з особистого рахунку і показниками індивідуальних лічильників, а саме: - відшкодування додаткових нарахувань (витрати на генератор дизельний) - 737,89 грн.; - утримання будинку та прибудинкової території - 6134,24 грн.; - постачання гарячої води - 893,88 грн.; - опалення - 3565,70 грн.; - опалення місць загального користування (МЗК) - 446,92 грн.; - охорона спільного майна - 4748,76 грн.; - передоплата для альтернативного джерела електропостачання - 37,40 грн. - послуга поводження з побутовими відходами - 186,72 грн.; - утримання котельні - 1451,85 грн.; - постачання холодної води - 421,92 грн. Серед іншого, суд не приймає надані відповідачем оборотно-сальдові відомості, оскільки вказані документи не містять: відомостей про те ким та коли вони видані, підпису, ПІБ посадової особи, печатки Кооперативу тощо. Крім того, вказані ксерокопії підписані виключно представником відповідача. На спростування наданого стороною позивача розрахунку заборгованості та на підтвердження даних оборотно-сальдових відомостей стороною відповідача також не було надано квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг у відповідний період. Тобто наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості стороною відповідача не спростовані належними та допустимими доказали, як і не наведено свого контр розрахунку. Разом із цим, судом встановлено, що під час розгляду вказаної справи, заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 18 625,28 грн. була погашена [PERSON] , що і стало підставою для відмови позивача від частини позовних вимог. При цьому, наявні на момент звернення до суду інфляційні втрати у сумі 2 230,13 грн., та 3% річних у сумі 241,39 грн., нараховані за несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, які є предметом позову у вказаній справі, оплачені відповідачем не були. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Також відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19\~цього ж\~Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За змістом статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі - Правил) затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572\~(в редакції постанови Кабінету Міністрів №5 від 14 січня 2009 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 1 статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини 3\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 137 Житлового кодексу\~УРСР, Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку. Відповідно до ст.\~156,\~162 Житлового кодексу\~УРСР, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16). Так,\~відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6 2023цс15). Суд звертає увагу, що інфляційні втрати та 3% річних були нараховані при зверненні до суду з даним позовом виключно на суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. Щодо тверджень представника відповідача про те, що при здійсненні розрахунку, позивачем не було враховано положення постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» припинено мораторій на нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних за житлово-комунальні послуги які були надані на територіях на яких не ведуться бойові дії, починаючи з 01.01.2024 року, який був введений постановою КМУ від 05.03.2022 № 206. В матеріалах справи наявний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, яким підтверджується, що інфляційні нарахування здійснено за період з 01.06.2024 по 28.02.2025 р., аналогічно і нарахуванню 3%. З огляду на те, що відповідач, прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми - висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Враховуючи процент задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження отримання професійної правничої допомоги позивачем надано Договір № 03/25 про надання правової допомоги від 10.01.2025 року, укладений між ОК «Жемчужина на Малиновского» та адвокатом Назаровець В.В. Згідно п. 3.3 та п. 3.4 Договору, Сторони узгодили, що вартість супроводу однієї судової справи у суді першої інстанції, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги становить: 8 000,00 грн. Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг, що надані, протягом 60 (шістдесяти) днів, з моменту укладення Акту приймання-передачі. Актом приймання-передачі послуг від 28.10.2025 року за Договором № 03/25 про надання правової допомоги від 10.01.2025 року вбачається, що адвокатом було надано послуги Обслуговуючому кооперативу пов`язані із представництвом інтересів при розгляді судової справи № 521/7611/25 за позовом ОК «Жемчужина на Малиновского» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (висновок Об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі 922/445/19). Так, враховуючи складність справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. не відповідають співмірності ціни позову, в тому числі значенню справи для сторін. Враховуючи те, що розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження, а також те, що вказана справа є типовою для Обслуговуючого\~кооперативу та не вимагає значного часу для підготовки позовної заяви та визначення правової позиції у справі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., що, на переконання суду буде обґрунтованим, та в повній мірі відповідатиме складності справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved