Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

01 жовтня 2025 року позивачка звернулась до суду з відповідним позовом, який підписаний її представником- [PERSON] , яка діє на підставі ордеру № 1073707 від 30 вересня 2025 року.У позові зазначено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем з 23 грудня 2023 року. Шлюб було зареєстровано Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №557, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 грудня 2023 року.\~Спільних дітей подружжя не має. Сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Протягом одного року позивачка та відповідач не проживають як подружжя. Позивачка вважає, що зберегти сім`ю неможливо, тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Представник позивача [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримали у повному обсязі (а.с. 16). Відповідач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 19). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 грудня 2023 року Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачка та відповідач уклали шлюб 23 грудня 2023 року, про що було складено відповідний актовий запис № 557 \~(а.с. 7). \~Спільних дітей подружжя не має. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки, на даний час спільного бюджету та господарства не мають, проживають окремо. Позивачка вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, на примирення не згодна. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved