Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява від представниці заявниці адвоката Дугіної Марини Олегівни в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дітей. За змістом вказаної заяви стверджується, що громадянка України [PERSON] перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON] . Шлюб уповноваженими органами РАЦС України між сторонами не зареєстрований, але 18.11.2017 року між ними зареєстровано шлюб Відділом записів актів цивільного стану м. Сімферополь Департамента записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. [INFO] народилася дитина жіночої статі - [PERSON] , свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. [INFO] народилася дитина чоловічої статі - [PERSON] , свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Батьками яких є [PERSON] та [PERSON] . Народження дітей відбулось на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь, що підтверджується медичними документами та свідоцтвами про народження. За відсутності документів закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджують факти народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отримати свідоцтва про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразку неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25.10.2006 за №1150/13024. З метою подальшої реєстрації народження дітей та отримання свідоцтв про їх народження встановленого зразка, представниця заявниці просить в судовому порядку встановити факт народження дитини: - жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження - м. Сімферополь, Республіки Крим, від батьків: матері - громадянки України,\~ [PERSON] , [INFO] , та батька громадянина України, [PERSON] , [INFO] ; - чоловічої статі [PERSON] ,\~який народився\~ [INFO] ,\~місце народження\~- м. Сімферополь, Республіки Крим, від батьків: матері - громадянки України,\~ [PERSON] , [INFO] , та батька громадянина України, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявниця, представниця заявниці не з`явились, разом з заявою представниця заявниці подала заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, як заінтересованої особи, для участі в судовому засіданні не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без його участі, заперечення проти задоволення заяви відсутні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сімферополь Республіки Крим у громадянки України [PERSON] народилася дитина - дівчинка, що підтверджується копією обмінної картки. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого так званим «Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», [PERSON] , народилася [INFO] , батьком вказано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . [INFO] в м. Сімферополь Республіки Крим у громадянки України [PERSON] народилася дитина - хлопчик, що підтверджується копією виписного епікризу. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого так званим «іідділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», [PERSON] , народився [INFO] , батьком вказано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . [PERSON] та\~ [PERSON] відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим так званим «відділом записів актів цивільного стану м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», 18.11.2017 року уклали шлюб. Відповідно до\~паспорту серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 10.12.2013\~року,\~та паспорту\~серії [NUMBER] ,\~виданого 20.09.2001\~року, [PERSON] \~та [PERSON] є громадянами України. Судом встановлено, що свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.09.2015 року, [NUMBER] від 14.11.2017 року були видані «відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків та не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Станом на час розгляду цієї справи м. Сімферополь Автономної Республіки Крим знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації Російською Федерацією, у зв`язку з чим відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» включений до відповідного переліку територіальних громад, в цьому населеному пункті органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території ( статті 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно пунктів 1, 2, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Таким чином, видане органами на території м. Сімферополь Автономної Республіки Крим свідоцтво про народження, не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ст.\~7\~ч.\~1\~Закону України\~«Про громадянство\~України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.\~13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику про\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тобто, документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. В даному випадку, хоча шлюб заявників і не був зареєстрований в органах реєстрації актів громадянського стану за законами України, однак, такий шлюб був зареєстрований на час народження дітей на тимчасово окупованій території і даний факт не може бути проігнорований судом при вирішенні питання щодо встановлення факту народження дітей та її реєстрації в органах РАЦС за законодавством України, оскільки у іншому випадку це призведе до позбавлення прав сторін на реєстрацію їх батьками у визначений законом спосіб. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження [PERSON] , [PERSON] у заявників [PERSON] та\~ [PERSON] в м. Сімферополь Республіки Крим; встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй провести державну реєстрацію народження дітей та отримати свідоцтво про народження дітей - громадян України. Враховуючи те, що заявниця об`єктивно не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дітей, суд дійшов до висновку про задоволення заяви щодо встановлення факту народження дітей. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження дитини, допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved