Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

У квітні\~2025\~року Товариство\~з обмеженої\~відповідальністю «СВЕА\~ФІНАНС» в підсистемі «Електронний\~суд» звернулось\~до Броварського\~міськрайонного суду\~Київської області з позовом\~про стягнення заборгованості за\~кредитним договором.\~Посилаючись на статті 525,\~526,\~530,\~599,\~610,612, 625, 1048-1050,\~1054\~ЦК України,\~просило стягнути\~з [PERSON] \~на свою\~користь заборгованість за договором\~№ 12129-02/2024\~від 11.02.2024\~у розмірі\~17\~500,00\~грн; судові витрати покласти на\~відповідача. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 11.02.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 12129-02/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 договору про надання фінансового кредиту ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 5\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 100 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти, шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі або не сплачуючи їх взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку і в строки, встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників, що є додатком 1 до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 12129-02/2024 від 11.02.2024 в сумі 17\~500,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 5\~000,00 грн; заборгованості за процентами в сумі 12 500,00 грн та підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 628, 1049-1050 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 1-10). Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року, в порядку частини першої статті 31 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Славутицького міського суду Київської області ( а.с.111-112). 10 липня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до канцелярії суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено головуючим суддею Бабич Н.С. Ухвалою судді від 25 липня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, частково задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 11 вересня 2025 року ( а.с.144-146). У період з 05.08.2025 по 01.09.2025 головуюча у справі суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, в АТ КБ «ПриватБанк» витребувано докази, відкладено судове засідання на 01 жовтня 2025 року на підставі пункту 4 частини другої статті 223, частини четвертої статті 223 ЦПК України ( а.с. 144-146). Ухвалою суду\~від 01\~жовтня 2025\~року у\~судовому засіданні\~оголошено перерву\~до 14\~жовтня 2025\~року на\~підставі частини другої статті 240 ЦПК України ( а.с.157-158). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений\~належним\~чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 01 жовтня 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Петренко Н.С., що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с.161-164). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи ( а.с. 9). Відповідач [PERSON] повторно у\~призначене судове засідання не\~прибув,\~про дату,\~час і\~місце якого повідомлений в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким йому направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 01 жовтня 2025 року за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.167). У такому випадку відповідач [PERSON] відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 14 жовтня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі ( а.с169-170). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини четвертої статті 268\~ЦПК\~України у разі\~неявки\~всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким\~завершується\~розгляд справи,\~або\~у\~разі розгляду\~справи\~без повідомлення\~(виклику)\~учасників\~справи\~суд підписує\~рішення\~(повне\~або\~скорочене)\~без\~його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( частина п`ята статті 268 ЦПК України). Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Суд встановив, що 11 лютого 2024 року [PERSON] на сайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за адресою https://starfin.com.ua створив та заповнив заявку-анкету на отримання фінансового кредиту, в якій зазначив свої особисті дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, номер мобільного телефону, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, яку підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W2992 (а. с. 14-15). 11 лютого 2024 року о 21:04:44 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 12129-02/2024 шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема, відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2992 (далі кредитний договір № 12129-02/2024) (а. с. 16-24). Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 12129-02/2024 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. В пункті 1.2. кредитного договору № 12129-02/2024 зазначено тип кредиту кредит. Мета отримання кредиту на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 11.02.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 20.05.2024. З підпунктів 1.4. -1.4.2. пункту 1.4. кредитного договору № 12129-02/2024 вбачається, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в пункті 1.2. цього договору. Клієнт має право до 06.03.2024 сплатити кошти у сумі не менше суми першого платіжу, визначеного в графіку або здійснити часткове повернення кредиту, з урахуванням знижки в розмірі 64%. Як вбачається\~з\~пункту\~1.6. кредитного договору № 12129-02/2024, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до пункту 3.1. кредитного договору № 12129-02/2024 за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в пункті 5.3. цього договору. Згідно з підпунктом 4.4.2. пункту 4.4. кредитного договору № 12129-02/2024 клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Пунктом 5.3. кредитного договору № 12129-02/2024 передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % від суми заборгованості. Як вбачається з графіку\~платежів,\~що є\~додатком №\~1\~до договору\~про надання фінансового кредиту\~№ 12129-02/2024 від 11.02.2024,\~дата видачі\~кредиту \~11.02.2024;\~дати платежів по кредиту визначені через 25 днів : 06.03.2024 3\~125,00 грн; 31.03.2024 3\~125,00 грн; 25.04.2024 3\~125,00 грн; 20.05.2024 8\~125,00 грн. Загальна сума кредиту - 17\~500,00 грн, що включає в себе: 5\~000,00 грн- сума кредиту та 12\~500,00 грн- проценти за користування кредитом ( а.с. 23-24). 11 лютого 2024 року відповідач [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2992 паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення про передачу персональних даних третіх осіб (а. с. 26-27,30). До позовної заяви також додано Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» ( у новій редакції), затверджені наказом директора № 26-1/23 від 26.06.2023 ( а.с. 32-39). Відповідно до інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250318181638 від 18.03.2025, згідно з укладеним договором на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», було здійснено наступний переказ коштів: 11.02.2024 о 21:05:12 на суму 5\~000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua [NUMBER] , призначення платежу зарахування 5\~000,00 грн на картку № [NUMBER] (а. с. 48). Згідно з інформацією АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250922/75070-БТ від 26.09.2025, яку суд отримав 06 жовтня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 11 вересня 2025 року, банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] . 11 лютого 2024 року на неї було зараховано кошти в сумі 5 000,00 грн (а.с. 165). 29 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до пункту 2.1. якого відповідно до умов цього договору, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (а. с. 50-62). Як вбачається з пункту 3.1.3. договору факторингу № 01.02-26/24, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, внаслідок чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. У пункті 4.1. договору факторингу № 01.02-26/24 сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 3\~827\~017,94 грн. Згідно з\~пунктом 4.2.\~договору факторингу № 01.02-26/24 фактор сплачує клієнту фінансування шляхом перерахування клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена в пункті 4.1. цього договору, на рахунок клієнта, зазначений в Розділі 14 цього договору, до 30.08.2024 (включно) з моменту підписання сторонами цього договору. Відповідно до пункту 12.1. договору факторингу № 01.02-26/24 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє три роки після його укладення, але не менше, ніж до виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 9731 від 30.08.2024 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перерахувало ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 3\~827\~017,94 грн в якості оплати фінансування згідно з договором факторингу № 01.02.-26/24 від 29.08.2024 (а. с. 66). Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02.-26/24 від 29.08.2024, витяг з якого додано до позовної заяви, право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 12129-02/2024 на загальну суму 17\~500,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 500,00 грн сума заборгованості за процентами, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а. с. 72). 25 березня 2024 року рішенням № 1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( а.с.74-75). Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» діє на підставі статуту, затвердженого рішенням учасників ТОВ «СВЕА ФНАНС» від 25.03.2024 № 1 ( а.с.78-92). Згідно з\~розрахунком заборгованості\~за кредитним\~договором №12129-02/2024\~від 11.02.2024\~заборгованість [PERSON] \~станом на\~18.03.2025\~складає 17\~500,00\~грн,\~з яких:\~5\~000,00\~грн \~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~12\~500,00\~грн \~сума заборгованості\~за процентами ( а.с. 40-45). цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що \~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (\~частина перша статті 628 ЦК України). Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою \~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» \~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом частини восьмої статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до\~статті 12\~ Закону України «Про електронну комерцію»\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини тринадцятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,\~статтею 36 Господарського процесуального кодексу України\~та\~статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно із\~статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію»\~розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України\~« Про платіжні послуги»,\~«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Пунктом 159\~розділу VIII\~« Загальні\~правила документообігу\~за операціями\~з використанням\~платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за №164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України\~зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом частини першої\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України\~ за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078\~ЦК України \~передбачено, що предметом договору\~факторингу може \~бути право\~грошової вимоги,\~строк платежу\~за якою\~настав (наявна\~вимога),\~а також\~ право вимоги,\~яке виникне\~в майбутньому\~(майбутня\~вимога). Майбутня\~вимога\~вважається переданою\~фактору\~з дня\~ виникнення \~права вимоги \~до\~боржника.\~Якщо\~передання\~права грошової\~вимоги\~обумовлене певною\~ подією,\~ воно\~вважається\~переданим з\~моменту настання\~цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 80 ЦПК України\~передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Відповідно до\~статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперові копії: заявки на отримання кредиту; електронного договору про надання фінансового кредиту № 12129-02/2024 від 11.02.2024, які містять відомості про його підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2992. Зазначені обставини\~свідчать про\~належне укладення\~договору про надання фінансового кредиту № 12129-02/2024 від 11.02.2024, в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Доказом підтвердження отримання коштів відповідачем [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 12129-02/2024 від 11.02.2024 є інформація ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250318181638 від 18.03.2025,\~з якої\~вбачається,\~що відповідно\~до укладеного\~договору на\~переказ коштів\~№ ФК-П-2022/02-3\~від 22.02.2022\~між ТОВ\~«Універсальні платіжні\~рішення» та\~ТОВ «СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП»,\~було здійснено\~переказ коштів: 11.02.2024 о 21:05:12 на суму 5\~000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 342344325, призначення платежу зарахування 5\~000,00 грн на картку № [NUMBER] , а також інформація АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250922/75070-БТ від 26.09.2025, про те, що банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , [INFO] на неї було зараховано кошти в сумі 5 000,00 грн. Надані на підтвердження цих обставин докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свого обов`язку за договором про надання фінансового кредиту № 12129-02/2024 від 11.02.2024 щодо надання відповідачу кредитних коштів в сумі 5 000,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку останнього. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та не надав жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» позивач надав: копію договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 9731 від 30.08.2024, згідно з якою ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перерахувало ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 3\~827\~017,94 грн в якості оплати фінансування згідно з договором факторингу № 01.02.-26/24 від 29.08.2024 та копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02.-26/24 від 29.08.2024, відповідно до якого право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 12129-02/2024 на загальну суму 17\~500,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 500,00 грн сума заборгованості за процентами, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». Доказів того, що договір факторингу оскаржувався у судовому порядку або визнавався судом недійним, у матеріалах справи відсутні, а тому вказаний договір, який підтверджує право переходу грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №\~12129-02/2024\~на загальну\~суму 17\~500,00\~грн від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «СВЕА ФІНАНС», є дійсним. Таким чином, суд дійшов висновку, що передана за правом вимоги до нового кредитора ТОВ «СВЕА ФІНАНС», позивача у справі, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 12129-02/2024 становить 17\~500,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 500,00 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими за період з 11.02.2024 по 20.05.2024, тобто в межах строку кредитування, визначеного п. 1.2 договору № 12129-02/202 від 11.02.2024, та графіка платежів. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № 12129-02/202 від 11.02.2024 та сплати процентів за користування ними, то у позивача виникло обґрунтоване право на стягнення з відповідача вказаної заборгованості у заявленому позивачем розмірі в судовому порядку. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з вказаного кредитного договору та договору факторингу, враховуючи, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного з первісним кредитором кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за\~кредитним договором № 12129-02/202 від 11.02.2024 у розмірі 17\~500,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 500,00 грн сума заборгованості за процентами. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 1666 від 08.04.2025 позивач сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а. с. 12). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 118). З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved