Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Діджи Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Байрамов Талят Рефатович в якому просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 2424 грошові кошти у 12734,45 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.03.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною вчинено виконавчий напис № 2424 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12734,40 грн. 28.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65598816. В рамках даного виконавчого провадження з [PERSON] примусово стягувались кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». Загальна сума відрахувань за даний період становить 12734,45 грн. Позивач вважає стягнення безпідставним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 року матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. 02.09.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Матвєєвою Ю.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 06.10.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29.03.201 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною вчинено виконавчий напис № 2424 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12734,40 грн. 28.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. 28.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагроди. 28.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 24.06.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 05.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого та згідно з Додатку № 1 до Договору факторингу (Реєстру прав вимог), ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 10001332971 від 15.12.2019 в розмірі 11 050,40 грн. 14.10.2024 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановлено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні. У порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, на рахунок з обліку депозитних сум надішли грошові кошти [PERSON] в розмірі: - 1 183,55, грн на рахунок ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС»; - 11 550,90 грн на рахунок ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». 21.03.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER]. 18.07.2025 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/41708/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна готівка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Діджи фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Байрамов Талят Рефатович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги [PERSON] задовольнили повністю і визнали виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Дане судове рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «Діджи Фінанс» коштів в розмірі 12734,45 грн., став оспорюваний виконавчий напис нотаріуса № 2424 від 29.03.2021 року. Тому вважається, що правова підстава для отримання ТОВ «Діджи Фінанс» коштів в розмірі 12734,45 грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 2424 грошових коштів у розмірі 12734,45 грн. - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved