Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У серпні 2025 року\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок»\~(далі \~ТОВ «Кошельок») звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення за-боргованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 07 лютого 2022 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір №3444713733-607411 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір підписаний у порядку визначе-ному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом направлення відповідачу на його номер телефону одноразового ідентифікатора «7001». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000 грн., шляхом перерахування на банківську картку відповідача, на засадах стро-ковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результа-ті чого виникла заборгованість за договором в розмірі 20591,40 грн., з яких: заборгова-ність за сумою кредиту 6\~910,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 13 681,40 грн. З урахуванням викладеного,\~ТОВ «Кошельок»\~просило стягнути з\~ [PERSON] \~ вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Представник позивача ТОВ «Кошельок» у судове засідання не з`явився, серед іншого, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. При цьому, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення з підписом відпо-відача про отримання повістки. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність під-став для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 07 лютого 2022 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір №3444713733-607411 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Договір), який позичальником підписано елек-тронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого кредитода-вець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7 000 гривень на засадах стро-ковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Графіком платежів за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за ко-ристування кредитом. ПАТ «МТБ БАНК» повідомило позивача ТОВ «Кошельок»\~про успішне\~перера-хування кредитних коштів 07 лютого 2022 року о 08 год. 33 хв. у розмірі 7 000 гривень на рахунок № [NUMBER] . Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати по-слугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вима-гати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чи-ном, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного за-конодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невико-нання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові на-слідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання вна-слідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обо-в`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погод-жені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими оз-наками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми по-зики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір про-центів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладе-ний з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електрон-ний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом елек-тронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підпису-вача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. На-кладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля ос-танніх. Судом встановлено, що між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір №3444713733-607411 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 07 лютого 2022 року в електронній формі, який підпи-саний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразо-вим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Кошельок» 07 лютого 2022 року надало від-повідачу кошти в сумі 7000 гривень строком на 14 днів, з можливістю пролонгації строку договору, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за ко-ристування ними, розмір яких визначений договором. 07 лютого 2022 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Кошельок» суд вважає дове-деним. Вказані обставини відповідач не спростував. Пунктами 3.6, 3.7 договору сторонами погоджений порядок пролонгації догово-ру, зокрема, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком продовження строку користу-вання Кредитом на наступних умовах: - зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. Судом встановлено, що після закінчення 14-денного строку кредитування, відпо-відач не повернув кредитні кошти та продовжив користуватись ними, а тому відбулася пролонгація строку користування кредитом на 90 днів, що визначено пунктом 3.7 До-говору, а нарахування відсотків у період пролонгації відбулося за процентною став-кою, наведеною у п. 3.8 Договору, а саме 2,2 % від суми кредиту щоденно. Отже, вимога позивача щодо стягнення заборгованості за процентами у розмірі 13 681,40 грн за договором\~№3444713733-607411 є цілком обґрунтованою. Отже наданий позивачем розрахунок заборгованості є правильним, оскільки він відповідає умовам договору та не суперечить закону. Таким чином у підписаному відповідачем договорі №3444713733-607411 від 07 лютого 2022 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кре-дитору кредитні кошти, проценти за користування ними, внаслідок чого виникла за-боргованість за договором №3444713733-607411 від 07 лютого 2022 року, яка стано-вить 20 591,40 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 6 910 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 13 681,40 грн. Розмір вказаної заборгованості за договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору, не надав. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, вста-новлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це поло-ження є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному проце-сі. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у пов-ному обсязі. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покла-дається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові ви-трати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на від-повідача. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих пос-луг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини чет-вертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторо-на сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які скла-даються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. Позивачем ТОВ «Кошельок» в особі представника Крилова С.С.\~12 лютого 2025 року\~укладено договір про надання правничої (правової) допомоги\~з адвокатським бю-ро «Герман Гурський та патнери». Відповідно до умов договору адвокатське бюро взя-ло на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта перед фізичними, юридичними особами, органами державної влади та зокрема в судах. Відповідно до додатку до договору про надання правничої (правової) допомо-ги\~від 20 червня 2025 року, АБ «Герман Гурський та партнери» надало клієнтові ТОВ «Кошельок» послуги у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредит-ним договором №3444713733-607411 від 07 лютого 2022 року, а саме послуги: пов`я-зані із оформленням документів щодо надання правничої допомоги, збору та аналізу доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи, сплати судового збору, складанням позовної заяви та формування додатків до неї, відправки позову стороні, формування матеріалів адвокатського досьє, на що витрачено 5 годин. Також Додатковою угодою узгоджено, що розмір гонорару підлягає сплаті не пізніше 10 днів від дати винесення судом рішення, але не раніше повідомлення адвокатом про даний факт. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд ко-ристується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі №904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved