Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» звернулося до суду з указаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01 березня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №3753316 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав 4800,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 21.09.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-21092021, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №3753316 від 01.03.2021 року перейшло до ТОВ «ФК» Кредит-Капітал». Відповідач умови кредитного договору щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування ними не виконав, тому у останнього перед позивачем виникла заборгованість, у розмірі 15744,00 грн з яких заборгованість за тілом кредиту 4800,00 грн, заборгованість за процентами 10944,00 грн, яку позивач просить стягнути, а також простять стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування письмових доказів. Представник позивача ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від представника надійшла заява, в якій вказує, що позовні вимоги підтримуються позивачем у повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника позивача, при цьому, у разі неявки відповідача, надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.68). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду заяв чи клопотань не подав. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як визначено в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 01 березня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 3753316 про надання споживчого кредиту (а.с.17-20). Сума кредиту по укладеному кредитному договору становить 4800,00 гривень (п.1.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.Кредитного договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказана у Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. Згідно з п.1.5 Договору, стандартна процентна ставка становить 1, 90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 693,50 % річних; за зниженою ставкою 658,83 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 7536,00 грн; за зниженою ставкою 7399,20 грн (п.1.7.- п.1.8.2 Кредитного договору). Згідно з п.2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання коштів. Відповідно до п.4.1.- п.4.2.1 Кредитного договору строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п.4.2. (п.п.4.2.1. - 4.2.4.) Договору, або в порядку авто пролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3. (п.п.4.3.1. - 4.3.2.) Договору. Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.п.4.2.2. Договору. Згідно з п.4.2.3. Кредитного договору Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі. Відповідно до п.4.3.1. - п. 4.3.2. Кредитного договору сторони домовилися, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2. - 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору. Відповідно п.9.6 Кредитного договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Додатком № 1 до Договору погоджено графік платежів за договором про споживчий кредит №3753316 від 01 березня 2021 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 31.03.2021, сума кредиту за договором 4800,00 грн, проценти за користування кредитом 2599,20 грн (а.с.20 зворот). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.15-16). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що [PERSON] підписав Кредитний договір №3753316 від 01 березня 2021 року одноразовим ідентифікатором А00727, який йому відправлений 01.03.2021 року о 19:33:17 на номер телефону [NUMBER] (а.с.21). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте, відповідач у строки, визначені Договором до 30.06.2021 року, свої зобов`язання не виконав. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. На підтвердження виконання Договору позивачем надано лист ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 18.07.2025 року за №7/13177, відповідно якого вбачається, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», згідно договору укладеного з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020 року здійснило переказ коштів в сумі 4800,00 грн відповідачу [PERSON] , 01.03.2021 року 19:34 на картковий рахунок № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] , номер замовлення 15386182 (а.с.21 зворот). Також, згідно відповіді, яка надійшла від АТ «А - БАНК» від 13.10.2025 року за №6175/25 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.09.2025 року, мається інформація, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку [NUMBER] . Дана картка містить зарахування на суму 4800,00 грн та АТ «А - БАНК» здійснив ідентифікацію та верифікацію клієнта (а.с.87). З наданої АТ «А - БАНК» виписки про рух коштів по картці за період з 01.03.2021-07.02.2021 суд вбачає, рух коштів за даним картковим рахунком (а.с.88-89). Відповідач надав розрахунок заборгованості відповідача перед ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором № 3753316 від 01 березня 2021, згідно якого заборгованість станом на 30.06.2021 рік становить 4800,00 грн - основний борг та 10944,00 грн - борг за відсотками, всього 15744,00 грн (а.с.22 зворот - 26). Також, судом встановлено, що 21 вересня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (Новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги №ККАУ-21092021, відповідно до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.27-31). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1.1.-1.4. Договору на умовах встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Новий кредитор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до Боржників передбачених від Кредитора за цим Договором. Актом прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-21092021 підписаний ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» 21 вересня 2021 року, згідно з вимогами п.8.3. Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-21092021 від 21.09.2021, Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників Кредитора від 21.09.2021 року, складений за формою згідно із Додатком №1 до Договору (а.с.33). Відповідно реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-21092021 від 21.09.2021 року до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №3753316 від 01.03.2021 року у загальному розмірі 15744,00 грн (а.с.24). На виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було у повному обсязі сплачено на користь ТОВ «Авентус Україна» суму фінансування, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №41683 від 21.09.2021 року (а.с. 33 зворот). 12 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» [PERSON] досудову вимогу про погашення 15744,00 грн заборгованості за Кредитним договором №3753316 від 01.03.2021 року (а.с.34). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене та досліджені матеріали справи, суд зазначає, що оскільки відповідачем не виконано умови кредитного договору №3753316 від 01.03.2021 то з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 15744,00 грн, з яких 4800,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 10944,00 грн сума заборгованості за відсотками. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Відповідно статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи: - договір № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК Кредит - Капітал» в особі Ломідзе Д.В. та адвокатського об`єднання «Апологет», особі адвоката, керуючого партнера Усенко Михайло Ігоровича. Предмет договору: клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами належно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта (п.п.1.1. Договору) (а.с.36 зворот). - детальний опис наданих послуг від 05.08.2025 року за договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 року, виконаних АО «Апологет» необхідних для надання правничої (правової) допомоги (а.с.37 зворот). З якого вбачається, що адвокатом надавалися такі послуги: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (0,30 хв.), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год), погодження правової позиції клієнта у справі (0,30 хв), складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3,30 год), подання заяви до суду від імені клієнта. Всього 6 год. 30 хв. - акт №1189 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 05.08.2025 року, відповідно якого сторони погодили суму правової допомоги в загальному розмірі 8000,00 грн (а.с.37). - ордер на надання правничої (правової) допомоги від 02.07.2025 року серії ВС №1381377, виданого Адвокатським об`єднанням «Апологет», ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» на підставі договору №0107 від 01.07.2025 року про надання правової допомоги адвокатом Усенко Михайлом Ігоровичем (а.с.38). Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року у справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до змісту п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, до яких також відносяться судові витрати на правничу допомогу, у разі задоволення позову - покладаються на відповідача. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Отже враховуючи, що стороною позивача документально доведено, що ними понесені витрати на правову допомогу, виходячи з встановленого у самому договорі та додатку до нього розмірі, й на думку суду розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України в сумі 8000,00 грн. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved