Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилаючись на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно його малолітньої доньки, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно, доньки [PERSON] , [INFO] , В обґрунтування позову представниця позивача зазначила, що батько дитини веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця роботи та джерел доходів, в утриманні і вихованні дитини участі не бере, матеріально не допомагає, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає належної уваги вихованню свої дитини, дитина проживає з бабою [PERSON] , яка самостійно займається її вихованням, утриманням, лікування та розвитком дитини. Також просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 01.08.2025 року винесено ухвалу, якою позовну заяву виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , треті особи Обухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів залишено без руху, надавши позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних недоліків. 12.08.2025 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі, по справі призначено підготовче судове засідання. 16.09.2023 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представниця позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У свою чергу відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Вислухавши представницю позивача, третю особу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Статтями 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до самостійного життя, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати їх доглядом та лікуванням. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини 1 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з статей 164, 166 Сімейного\~кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. [PERSON] згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданим Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.03.2021 року, записаний батьком дитини. Матір`ю дитини записана [PERSON] , [INFO] , яка згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.07.2024 року, померла. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] , постійно, систематично, ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки: не піклується про її життя та здоров`я, матеріально пе допомагає, аліменти не сплачує, не проявляє інтересу до розвитку та виховання своєї доньки [PERSON] . 18 березня 2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради надійшло спецповідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження, а саме про малолітню [PERSON] , яка поступила до відділення ортопедії та травматології НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України, таке ж повідомлення було направлено і на лінію «102». Дитина поступила з діагнозом: консолідований перелом лівої плечової кістки, перелом обох кісток лівого передпліччя, перелом середньої третини правої променевої кістки зі зміщенням уламків, артрит правого ліктьового суглобу, гематома обличчя. Ще раніше, а саме 29.09.2019 року у відповідача був народжений хлопчик, але батьки безвідповідально відносились до своїх батьківських обов`язків і часто залишали дитину на літніх родичів, як наслідок такої поведінки у хлопчика на першому місяці життя був зафіксований перелом лівої плечової кістки. Дитина померла [INFO] . У зв`язку із злісним ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків та систематичним жорстоким поводженням із малолітньою [PERSON] , зважаючи на те, що їх поведінка не змінюється на краще, а тільки погіршується, при залишенні дитини у сім`ї існувала загроза для її життя та здоров`я. Тому, органом опіки та піклування було прийнято рішення про негайне відібрання дитини у батьків та подання відповідного позову до суду. Обухівським районним судом Київської області 15 листопада 2021 року прийнято рішення про відібрання [PERSON] , [INFO] у [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Згідно з рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15.11.2021 року з [PERSON] на користь комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 16 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 08.02.2022 року № 69, малолітній [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 08.12.2022 року № 384 над малолітньою [PERSON] , [INFO] , було встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] бабу по батьковій лінії. Малолітня [PERSON] проживає разом з бабою (опікуном) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] самостійно займається вихованням та утриманням малолітньої онуки, лікуванням та розвитком дитини. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для всебічного розвитку дитини. [PERSON] підтримує постійний зв`язок з дошкільним закладом та вихователем, зі спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, звітуючись про стан виконання нею своїх опікунських обов`язків та дотримання прав підопічної дитини. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, не мас постійного місця роботи та джерел доходів. В утриманні і вихованні дитини участі не бере, матеріально не допомагає. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів № 866 від 24.09.2008 року «Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав». В абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № З «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України (абз. 1 п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини (дітей). Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8\~Закону\~України\~"Про\~охорону\~дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181\~СК\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2\~ст. 182 СК України). Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимоги позивача підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 15.08.2023 року. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ґрунтуються на законі, тому в даному випадку доцільним буде стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2025 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved