Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

21.08.2025 до Корабельного районного суду м. Миколаєва, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява [PERSON] , подана його представником - адвокатом Абакумовим Станіславом Миколайовичем. У заяві [PERSON] просив поновити актовий запис цивільного стану про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця села Степова Долина Миколаївської області, Україна, який помер [INFO] у м. Кайєркан, Красноярського краю, РФ, у Державному реєстрі цивільного стану громадян, про що відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видати свідоцтво про смерть. В обґрунтування заяви зазначав, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина. Проте, оформити спадщину на все нерухоме майно неможливо, оскільки 3/10 частки у праві власності на спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належать дядькові заявника [PERSON] , який помер [INFO] на території РФ. Між тим, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про смерть [PERSON] , хоча відділ РАГС адміністрації м. Кайєркан РФ направляв свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] на адресу відділу РАГС Центрального району м. Миколаєва. Також відсутня інформація про місце проживання [PERSON] . За такого заявник позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, оскільки не має змоги отримати документ, що підтверджує смерть його дядька на території РФ. Посилаючись на викладене, просив заяву задовольнити. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.08.2025 відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень по суті заяви. У судовому засіданні 22.10.2025 представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З огляду на долучені до заяви копії свідоцтва про народження та смерть осіб, батько заявника [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] на території РФ, є рідними братами. Їх батьки - [PERSON] і [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.05.2024 [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] право власності на 7/10 часток житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.11.1989 після смерті [PERSON] , [PERSON] належить 3/10 частки житлового будинку по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої Інни Миколаївни від 26.07.2024 № 60/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/10 частки вказаного житлового будинку, оскільки неможливо встановити факт смерті спадкодавця [PERSON] , час і місце відкриття спадщини, факт прийняття спадщини спадкоємцями. За повідомленням Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.04.2025 № 852/23.12-13 у відділі відсутнє свідоцтво про смерть та відомості в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, що підтверджують факт державної реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У частинах 2 та 3 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч. 1 (абзац 2) ст. 3 цього Закону відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Згідно ст. 11 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії та відомості про видачу свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього. Державний реєстр актів цивільного стану громадян ведеться відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 6 Закону визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно пункту 1.3. Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 № 1269/5 (далі - Інструкція) на запити фізичних осіб та державних органів, органів місцевого самоврядування (їх посадових осіб), а також шляхом безпосереднього доступу посадових осіб державних органів, нотаріусів до Реєстру у випадках, передбачених законом, з Реєстру видаються (отримуються) такі форми витягів: а) витяг з Реєстру, що містить окремі відомості певного актового запису цивільного стану, зміни та іншу інформацію, унесену до нього, або відомості про відсутність такого запису; б) повний витяг з Реєстру, що містить усі відомості певного актового запису цивільного стану, зміни та іншу інформацію, унесену до нього, або відомості про відсутність такого запису. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині 2 статті 22 цього Закону - зокрема особа, щодо якої складено актовий запис. Відтак, для отримання заявником [PERSON] офіційного документу на підтвердження факту про смерть його дядька [PERSON] , необхідно попередньо поновити в Реєстрі актовий запис про смерть [PERSON] . Порядок поновлення актових записів визначений розділом ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5). Згідно з п. 3.17. розділу ІІІ цих Правил рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 10.04.2019 по справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Частиною першою ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Між тим, у заяві [PERSON] не просить встановити будь-який факт, що має юридичне значення, а просить тільки поновити актовий запис про смерть [PERSON] , що з огляду на наведені вище норми законодавства є повноваженнями органів державної реєстрації актів цивільного стану, а норми Цивільного процесуального кодексу України, якими врегульовано розгляд цивільних справ в окремому провадженні, не передбачають іншого порядку ніж підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому засіданні 22.10.2025 представник заявника вимоги заяви також не уточнив, підтримав їх в первісній редакції, що позбавляє суд можливості за власною ініціативою винести рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки це суперечитиме принципу диспозитивності, визначеному в ч. 1 ст. 13 ЦПК України. До того ж, матеріали справи не містять відомостей про те, заявник звертався до органів РАЦС із заявою про поновлення актового запису про смерть [PERSON] і йому в такому поновленні було відмовлено. За таких обставин заява [PERSON] про актового запису цивільного стану про смерть, зробленого органом іноземної держави та видачу свідоцтва про смерть задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення рішення суду відкладено до 03.11.2025.

Outcome: dismissed