Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з останнім, який зареєстровано 03 грудня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №590. Позов обґрунтований тим, що сторони перебувають у шлюбі з 03.12.2024 року, від шлюбу не мають спільних дітей. За доводами позивача з березня місяця 2025 року стосунки з відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через несумісність характерів. Зазначила, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Оскільки відповідач відмовився розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, тому позивач змушена звернутися до суду У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без її участі, позицію викладену у позовній заяві підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 749/1042/25 відповідача [PERSON] . У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 грудня 2024 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №590,\~що підтверджується\~свідоцтвом (повторне)\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~ від\~03.12.2024 року. Сімейне життя у сторін не склалося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, підтверджуючи це тим, що шлюбні стосунки фактично припинені, подружжя проживає окремо, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. У позовній заяві позивач просила судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду, залишити за нею.

Outcome: approved