Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її, [PERSON] , користь матеріальну шкоду в розмірі 531 242, 69 грн. (п`ятсот тридцять одна тисяча двісті сорок дві гривні) 69 коп., судові витрати у розмірі 13249,95 грн. (тринадцять тисяч двісті сорок дев`ять гривень) 95 коп., з яких 4249,95 грн. (вартість сплаченого судового збору) та 9000,00 грн. (вартість проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн., В обгрунтування позову покликається на наступне. Вказує, що [PERSON] 28.10.2024 року о 18 год. 10 хв. на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська, а саме в смт. Куликів з перехрестя вул. Сосюри, Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi L200», номерний знак [NUMBER] , при виконанні обгону не переконався у безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] , який рухався в попутному напрямку та повертав ліворуч на вул. Сосюри в смт. Куликів. Такі дії Відповідача призвели до дорожньо-транспортної пригоди, в якій транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачка та пасажири, які перебували в її транспортному засобі тілесні ушкодження. Зазначає, що 02.11.2024 за наслідком вищенаведеної ДТП було відкрито кримінальне провадження № 12024141400000475 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Mitsubishi L200», номерний знак [NUMBER] ( [PERSON] ) не була застрахованою. Тож, позивачка 01.11.2024 була змушена звернутися з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також із заявою про страхове відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРПОУ: 21647131). За наслідком звернення Позивачки, Моторним (транспортним) страховим бюром України було відкрито страхову справу № 109967. Вказує, що 29.11.2024 слідчим ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 12024141400000475 від 02.11.2024, оскільки травмовані учасники ДТП (позивачка та пасажири, які перебували в її транспортному засобі) отримали легкі тілесні ушкодження, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Копії матеріалів кримінального провадження направлено начальнику ВП № 2 ЛРУП № ГУНП у Львівській області для притягнення винної у ДТП особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку із вчиненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди, постановою Жовківського районного суду Львівської області від 17.01.2025 по справі № 444/5127/24, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави. Вказує, що 04.02.2025 Моторне (транспортне) страхове бюро України, завершивши розгляд страхової справи № 109967, здійснило виплату позивачці страхового відшкодування максимального розміру станом на 2024 рік, яке склало 160000,00 грн. (страховий ліміт за шкоду завдану майну в 2024 році становив 160000,00 грн.). Однак із висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження від 21.02.2025 року № 212, складеного судовим експертом Вербовим Володимиром Володимировичем в порядку ст. 106 ЦПК України за договором із [PERSON] від 27.11.2024 № 212-24, вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai Tucson» 2,0і, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП 28.10.2024, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на момент дослідження становить 691242,69 грн. Водночас, враховуючи те, що розмір страхового відшкодування, яке здійснило Моторно (транспортне) страхове бюро України (160000,00 грн.) є недостатнім для повного відшкодування матеріальної шкоди позивачки, спричиненої внаслідок ДТП 28.10.2024, а відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачці різницю між страховою виплатою (160000,00 грн.) та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai Tucson» 2,0і (691242,69,) яка складає 531242,69 грн., то позивачка змушена звертатися до суду для стягнення відповідної суми відшкодування матеріальних збитків із [PERSON] у судовому порядку. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 22 вересня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05 листопада 2025 року Від представника позивача [PERSON] адвоката Кузьмича В.В. в системі Електронний суд 04.11.2025 надійшла заява про відшкодування витрат на правничу допомогу. Вказує, що витрати на професійну правничу допомогу в межах справи складають 20000,00 грн, а тому просить такі стягнути із відповідача в користь позивача. Позивач у судове засідання не прибула. Представник позивача Кузьмич В.В. в режимі відеоконференції позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення кореспонденції рекомендованим повідомленням за зареєстрованою адресою місця його проживання, однак поштове відправлення повернуте до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 162). Відповідно до п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи, чи будь-яких інших, відповідачем також не подано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не прибув. На електронну пошту суду подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі та врахувати правову позицію викладену у поясненнях МТСБУ, а також стягнути на користь МТСБУ 1000 грн судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу. Від представника МТСБУ адвоката Висоцької Х.О. в системі "Електронний суд" 16.07.2025 надійшли пояснення третьої особи щодо позову. Зазначає, що МТСБУ виконало свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі належним чином, що є підставою для припинення такого зобов`язання відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України. Просить тягнути на користь МТСБУ 1 000,00 грн. судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу. У зв`язку із наведеним вище, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 17.01.2025 по справі № 444/5127/24, яка набрала законної сили 28.01.2025, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави. Судом було встановлено, що [PERSON] , 28.10.2024 о 18 год 10 хв на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська, а саме в смт. Куликів з перехрестя вул. Сосюри, Львівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки "Mitsubishi L200", номерний знак [NUMBER] , пр виконанні обгону не переконався у безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки "Hyundai Tucson", номерний знак [NUMBER] , який рухавуся в попутньому напрямку та повертав ліворуч на вул. Сосюри в смт Куликів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями [PERSON] порушив п.п. 1.4.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України (а.с. 22-23). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] - володільця транспортного засобу марки «Mitsubishi L200», номерний знак [NUMBER] не була застрахована. Власником транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 23.04.2024 року (а.с. 9). За зверненням позивача МТСБУ було відкрито регламентну справу № 109967. В межах такої справи МТСБУ в добровільному порядку було здійснено регламентну виплату за шкоди, заподіяну майна, зокрема за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 160 000,00 грн, про що позивачем зазначено у позові. Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На виконання такої вимоги Закону № 1961-IV МТСБУ було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, внаслідок якого складено висновок № 216 від 22.12.2024 року. Відповідно до змісту такого висновку вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Tucson», д.н.з. [NUMBER] , з врахування коефіцієнту фізичного зносу складників, внаслідок його пошкодження у ДТП 28.10.2024 року, з врахуванням результатів його обстеження 12.11.2024 року, становить 719 082,31 грн. (а.с. 97-104). Зміст такого висновку був покладений в основу визначення розміру регламентної виплати позивачу. При цьому, відповідно до вказаної вище ст. 22 Закону № 1961-IV МТСБУ здійснює відшкодування в межах страхової суми. Згідно з ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (абз.1). Відповідно до абз. 1 ст.28 Закону № 1961-IV шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу, належить до шкоди, заподіяної майну. Відповідно до п.1 Постанови Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 109 від 30.05.2022 року (в редакції чинній на момент ДТП) встановлено розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160 000,00 гривень на одного потерпілого. Саме тому, з врахуванням лімітів цивільно-правової відповідальності, МТСБУ було здійснено відшкодування шкоди в максимально можливому розмірі 160 000.00 грн. Однак такого відшкодування не є достатньо для повного відшкодування шкоди заподіяної Позивачу. Відповідно до висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження від 21.02.2025 № 212, складеного судовим експертом Вербовим Володимиром Володимировичем за договором із [PERSON] від 27.11.2024 року № 212-24, вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai Tucson» 2,0і, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП 28.10.2024, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на момент дослідження становить: 691242,69 грн (а.с. 25-35). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 01.01.2024 року (чинний на момент ДТП) (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 21-1 ст. 21 Закону № 1961-IV зазначено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону № 1961-IV, МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з підпунктом а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Положеннями п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відтак на виконання вимог наведеного нормативного положення МТСБУ здійснило виплату Позивачці відшкодування за шкоду завдану майну (транспортному засобу «Hyundai Tucson» 2,0і, реєстраційний номер [NUMBER] ) на суму 160000 грн. (страховий ліміт за шкоду завдану майну в 2024 році становив 160000,00 грн.). Здійснення моторним (транспортним) страховим бюро України виплати позивачці за шкоду завдану майну (транспортному засобу «Hyundai Tucson» 2,0і, реєстраційний номер [NUMBER] ) на суму 160000 грн підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 24). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина відповідача у заподіяні матеріальної шкоди позивачці (пошкодження транспортного засобу «Hyundai Tucson» 2,0і, реєстраційний номер [NUMBER] ) підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 17.01.2025 року по справі № 444/5127/24. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). У частинах 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 20.06.2018 року по справі № 922/2187/16 зазначив, що за загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду. Неправомірність поведінки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, шкода, а також вина Відповідача підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 17.01.2025 року по справі № 444/5127/24. Шкода, яка заподіяна позивачці за наслідком ДТП підтверджується висновком експерта транспортно-товарознавчого дослідження від 21.02.2025 року № 212, складеного судовим експертом Вербовим Володимиром Володимировичем. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09.04.2024 року по справі № 584/947/20 зазначив, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому особа, яка заявляє вимоги щодо відшкодування майнової шкоди доводить лише факти заподіяння такої шкоди. Враховуючи, що внаслідок винного та неправомірного діяння відповідача було пошкоджено транспортний засіб позивачки, то вона має право на відшкодування відповідачем розміру спричиненої ним матеріальної шкоди у розмірі 531242,69 грн. (691242,69 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai Tucson» 2,0і, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП 28.10.2024 року, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу) - 160000,00 грн. (розмір виплаченого страхового відшкодування МТСБУ) = 531242,69 грн). Установлені судом обставини та зібрані по справі докази, оцінені кожен окремо на їх належність, достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, за правилами ст. 89 ЦПК, свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК україни, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу, які складають 20000,00 грн, що підтверджується рахунком № 04/11/25 від 04.11.2025, актом виконаних робіт № 04/11/25 від 04.11.2025 та детальним описом робіт (наданих послуг); судові витрати у розмірі 13249,95 грн., з яких 4249,95 грн. (вартість сплаченого судового збору) та 9000,00 грн. (вартість проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи). Окрім цього, стягненню з відповідача в користь МТСБУ підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн, що підтверджується копією додаткової угоди № 143 від 08.04.2025 року до договору про надання послуг в сфері права № 3/4/2023 від 21.12.2022, в якій зазначено, що сума послуг становить 1 000,00 грн.

Outcome: approved