Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 жовтня 2025 року позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Представник позивача Голошва В.Л. подав заяву про стягнення судового збору та витрат на правову допомогу у зазначеній цивільній справі. Просить стягнути суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 15000 грн. До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі документів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У своїх письмових поясненнях зазначив, що ТзОВ «Місцевий обчислювальний центр» не дотичний до суті позовної заяви і не вважає доцільним бути присутнім в судовому засіданні. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи, що не з`явилися по наявним у справі доказам, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відтак, у відповідності до п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. Таким чином, з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Карпенка-Карого, 9 на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211,20 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги № 4 від 25.03.2025 року, додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 4 від 25.03.2025 року, акт наданих послуг № 1 від 14.04.2025 року, копію ордеру (а.с. 46-49,118). Проте, позивачем не надано належних доказів, що підтверджують сплату гонорару адвокату. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутність документального підтвердження про понесені позивачем витрати на правову допомогу є підставою для відмови у стягненні таких витрат з відповідача.

Outcome: approved