Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ТОВ «Південне\~1» про встановлення факту та визнання права власності, а саме просить встановити факт належності їй права на пайовий фонд (пай) колишнього СВК «Південний» та визнати за позивачкою право власності на будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , під літ. «В1» - будинок відпочинку (загальною площею 50, 0 кв.м., житловою площею 26, 6 кв.м.), літ. «Г» - майстерня (загальною площею 24, 9 кв.м.), як за колишнім членом СВК «Південний». В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 31.05.1972\~по 03.11.2006\~працювала в\~совгоспі ім.\~Свердлова,\~який потім\~було реорганізовано\~в СВК\~«Південний» і\~відповідно наразі\~ТОВ «Південне-1»\~є правонаступником\~Сільськогосподарського виробничого\~кооперативу «Південний.\~Позивачка має\~право на\~пайовий фонд\~колишнього СВК\~«Південний»,\~а самебудівлі,\~які знаходяться\~за адресою:\~ [ADDRESS] , та почала збирати документи, однак правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на майновий пай СВК «Південний» не знайшла. З метою оформлення своїх прав, як колишнього члена СВК «Південний», позивачка звернулась до ТОВ «Південна-1» з заявою про надання їй копій: протоколу зборів власників пайового фонду СВК «Південний» та списку осіб, які мають право на майновий пай. Зазанчила, що питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року №2114-XII (далі - Закон №2114-XII) та Указом Президента України №62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту прав селян у процесі формування аграрного сектора економіки». Зважаючи на те, що позивачка не має правовстановлюючого документу, який підтверджує визнання за нею права на пайовий фонд СВК «Південний», правонаступником якого є ТОВ «Південне-1», звернулася з вказаним позовом до суду. В судове засідання сторони не з`явилися, у поданих заявах просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач та третя особа позовні вимоги у поданих заявах підтримали, просили їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України,\~особа,\~яка бере\~участь у\~справі,\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст. 200 за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки від 14.11.1967, заповненої відносно [PERSON] вбачається, що: -наказом № 89, 95 від 31.05.1972 року прийнята в совгосп ім. Свердлова на посаду старшого касира тимчасово; -наказом № 53 від 01.03.1973 року переведена на посаду обліковця; -наказом № 1 від 01.01.1975 року переведена трактористом ІІІ класу; -наказом № 18-к від 12.05.1987 року переведена на посаду бригадира ІІ тракторної бригади; -наказом № 13-к від 03.03.1988 року переведена трактористом 1 класу; -рішенням загальних зборів № 696 від 27.12.1991 року совгосп. ім. Свердлова реорганізований в колгосп «Південний»; -наказом № 1 від 03.02.1992 року переведена головою ревізійної комісії; -наказом № 4 від 17.03.1997 року переведена на посаду головного інженера по техніки безпеки; -наказом № 10 від 03.11.2006 року звільнена відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України. ТОВ «Південне 1» є правонаступником Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Південний», який є власником нерухомого майна, яке наведено в рішенні Кілійської міської ради № 258-XXIII-25 від 2002 року. Окрім того, серед майна належного підприємству є нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: м. Кілія Одеської області, вул. Кислицька дорога, 4. Відповідно до копії вказаного рішення Кілійської міської ради № 258-ХХІІІ-25 вбачається, що присвоєно юридичну адресу об`єктів нерухомого майна, сільськогосподарського кооперативу «Південний», зокрема Тракторній бригаді, а саме: м. Кілія Одеської області, вул. Кислицький шлях, 3. Згідно архівного витягу № 56-В від 09.02.2010, рішенням Кілійської міської Ради народних депутатів Одеської області вирішено присвоїти найменування дорозі з твердим покриттям, яка прокладена на о. Кислицький від паромної переправи вздовж гирла Тайманчук Кислицька дорога. Визначено юридичну адресу нерухомого майна «Пункт переробки овочів та фруктів «Кислицький» - м. Кілія, Кислицька дорога, 4. Встановлено, що правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на майновий пай СВК «Південний» відсутнє. Як вбачається з довідки за вих.№403 від 21.05.2025, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 право власності на пункт переробки овочів та фруктів «Кислицький», який розташований за адресою: м. Кілія Одеської області, вул. Кислицька дорога, № 4, не зареєстровано. Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Кілійської міської ради вбачається, що згідно Переліку об`єктів нерухомого майка комунальної власності Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області, комплекс будівель та споруд, який розташований по напрямку Кислицької дороги № 3 в м. Кілія, в зазначеному переліку не перебуває та на балансі Кілійської міської ради не значиться. З довідки ТОВ «Південне-1» №47 від 10.10.2025 встановлено, що документи про розпаювання передані до Кілійської міської ради. Згідно технічного паспорту від 02.04.2025, складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , знаходиться нерухоме майно, а саме: літ. «А1» - вагова, літ. «Б1» - вагова, літ. «В1» - будинок відпочинку, літ. «Г» - майстерня, літ «Д» - будинок відпочинку, літ. «Е1» - сторожка, літ. «Ж» - вбиральня, літ. «З» - вбиральня, № 1-3, І надвірні споруди. Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року №2114-XII (далі - Закон №2114-XII) та Указом Президента України №62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту прав селян у процесі формування аграрного сектора економіки». За положеннями ст.7 Закону №2114-XII об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Згідно положень ст.9 Закону №2114-XII до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 затверджено, зокрема Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих (далі - Методика) і Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - Положення). Пунктом 2 цієї Методики визначено, що співвласники - члени підприємства, в тому числі реорганізованого, за якими зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства, але які не отримали його в натурі чи не передали як внесок до статутного фонду правонаступника; майновий пай - частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. Положенням передбачено, що комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства, основним завданням якої є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства. Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 (далі - Порядок), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Згідно з абзацом шостим пункту 14 Порядку для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Виходячи із зазначеного, право власності на майновий пай посвідчується відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого перебуває в компетенції сільської, селищної або міської ради. Водночас закон не обмежує особи строком на отримання нового свідоцтва про набуття у власність майнового паю (його частини). Отже, сама по собі відсутність нового свідоцтва про набуття у власність майнового паю (його частини) не свідчить про неможливість його отримання та, відповідно, про відсутність права на майновий пай. У даному випадку позивач не має правовстановлюючого документу, який підтверджує визнання за нею права на пайовий фонд СВК «Південний», правонаступником якого є ТОВ «Південне 1». Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачено лише ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). За положеннями ст.392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у спадкодавця право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо це право не визнається іншою собою, а також у разі втрати особою документа, який посвідчує його право власності. Майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України). Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, необхідними й достатніми для засвідчення правомочності його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. У зв`язку з тим, що позивачка, в силу встановлених обставин у справі, має права на пайовий фонд (пай) колишнього СВК «Південний», на що відповідач не заперечує та позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved