Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

На обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] , є донькою зниклого безвісті військовослужбовця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України 05.03.2022 року через [INFO] було призвано по мобілізації [PERSON] та в подальшому який перебував у складі військової частини [NUMBER] . В травні 2022 року надійшло сповіщенням сім`ї №1/2035 про те, що солдат [PERSON] , [INFO] зник безвісти 20.05.2022 року. В подальшому після отримання акту службового розслідування, було з`ясовано, що 06.03.2022 року за наказом №65 командира ВЧ [NUMBER] солдат [PERSON] , був зарахований на посаду водія 6 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону для виконання бойових завдань. 26 березня 2022 року в ході виконання заходів забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку агресією російської федерації проти України, зведеним загоном [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] стримувався наступ окупаційних підрозділів російської федерації в населеному пункуті Ольгівка, Донецької області. Після завершення бою, евакуації поранених та загиблих було здійснено перевірку особового складу, в результаті чого встановлено відсутність солдата [PERSON] , водій 6 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї І механізованого батальйону військової частини [NUMBER] оперативно-тактичного угруповання " [INFO] " Сухопутних військ Збройних Сил України. На момент звернення до суду із даною заявою [PERSON] , за місцем свого проживання не з`являвся, та з моменту оголошення його безвісти зниклим 26.03.2022 р. минуло майже три роки, жодних нових відомостей щодо батька [PERSON] не надходило. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для отримання грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 червня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до судового розгляду. В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву та прохали її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , заяву також підтримала, та надала у розпорядження суду Витяг №: 2025-00-4640 з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими на [PERSON] , [INFO] . Заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] , Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заявника та заявниця у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Частиною першою статті 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. При цьому, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Отже, особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22). Водночас частиною другою статті 20 Закону України від 12 липня 2018 року № 2505-VIII «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою не є підставою для припинення її розшуку. Якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою і місце перебування якої невідоме. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. При зверненні із заявою про визнання [PERSON] померлим заявник зазначала, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на отримання грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [PERSON] , є донькою зниклого безвісті військовослужбовця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до матеріалів службового розслідування від 06.03.2022 року за наказом №65 командира ВЧ [NUMBER] солдат [PERSON] , був зарахований на посаду водія 6 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону для виконання бойових завдань. 26 березня 2022 року в ході виконання заходів забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку агресією російської федерації проти України, зведеним загоном [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] стримувався наступ окупаційних підрозділів російської федерації в населеному пункуті Ольгівка, Донецької області. Після завершення бою, евакуації поранених та загиблих було здійснено перевірку особового складу, в результаті чого встановлено відсутність солдата [PERSON] , водій 6 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї І механізованого батальйону військової частини [NUMBER] оперативно-тактичного угруповання " [INFO] " Сухопутних військ Збройних Сил України. В ході службового розслідування встановлено, 26 березня 2022 року :солдат [PERSON] згідно бойового розпорядження командира оперативно-тактичного групування " [INFO] " від 24.02.2022 N 88 знаходився поблизу населеного пункту Ольгінка, Донецької області. Під час бою із застосуванням танків, БМП та ворожої піхоти з боку окупаційних підрозділів Російської Федерації солдат [PERSON] зник безвісти. У зв`язку активними бойовими діями солдата [PERSON] знайти не вдалося. Провести додаткові пошукові заходи 3 метою, встановлення місцезнаходження не вбачаються можливим зв`язку із знаходженням населеного пункту Ольгинка, Донецької області під контролем збройних сил Російської Федерації. Відповідно до витягу з журналу ведення бойових дій [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] від 24.02.2022 №1819, 26.03.2022 збройними формуваннями російської федерації розпочато бій в районі населеного пункту [PERSON] із застосуванням танків, БМП та ворожої піхоти. Враховуючи факт суб`єктивного сприйняття зникнення солдата [PERSON] іншими військовослужбовцями, відсутність будь-яких об`єктивних даних шодо його смерті, слід прийти до висновку, що вказаного військовослужбовця необхідно вважати безвісти відсутнім, до оголошення померлим згідно рішення суду, відповідності до частини 3 статті 46 Цивільного кодексу України. Вищезазначене підтверджується також сповіщенням сім`ї №1/2035 про те, що солдат [PERSON] , [INFO] зник безвісти 20.05.2022 року, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за №20230704-316. На момент звернення до суду із даною заявою [PERSON] , за місцем свого проживання не з`являвся, та з моменту оголошення його безвісти зниклим 26.03.2022 р. минуло майже три роки, жодних нових відомостей щодо батька [PERSON] не надходило. Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України. Наведені обставини та наявні у справі докази, на думку суду, з достатньою вірогідністю дають підстави припускати загибель [PERSON] у вказаному районі воєнних (бойових) дій [INFO] типу Ольгінки, Донецької області. Заявник просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц, в якому йдеться про те, що встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець під час виконання військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті». Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 зазначено, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України). Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. При цьому суд ураховує, що з моменту зникнення безвісти [PERSON] , 26 березня 2022 року року на день оголошення судового рішення пройшло більше трьох років, заявник та заінтересовані особи не заперечують, що станом на день розгляду справи достовірні дані щодо місцезнаходження [PERSON] відсутні, відомості щодо перебування останнього в полоні відсутні. Також суд виходить із того, що на момент розгляду заяви та оголошення судового рішення у цій справі, особа, в інтересах якої подано заяву до суду, набула повноліття, отже набула прав самостійного заявника. Суд звертає увагу, що негайне виконання рішення про оголошення фізичної особи померлою не входить до наведеного у частині першій статті 430 ЦПК переліку судових рішень, які підлягають негайному виконанню. Окрім того, суд вважає на необхідне роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. За правилами частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved