Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

11 березня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що [PERSON] 23\~липня 2024\~року було\~відмовлено в\~проведенні державної\~реєстрації права\~власності на\~квартиру розташовану\~в [ADDRESS] , оскільки державному реєстратору не подано та ним не отримано у порядку, визначеному Законом відомостей з реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі та відповіді БТІ на запит державного реєстратора щодо документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, про що було зазначено в рішенні державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74232600 від 23 липня 2024 року. Зазначена квартира належить позивачці на праві приватної власності на підставі реєстраційного посвідчення виданого Дзержинським бюро технічної інвентаризації, про що було здійснено відповідний запис в реєстровій книзі під № 1/36стр.9. До моменту оформлення права приватної власності на квартиру, позивач була вселена до неї на підставі ордеру № 223 та в подальшому її приватизувала та виплатила за неї в повному обсязі балансову вартість. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просила визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дзержинськ, Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , право власності на квартиру розташовану в [ADDRESS] . Не погоджуючись з даною позовною заявою, представником відповідача Торецькою міською військовою адміністрацією Бахмутського району Донецької області було подано відзив на позовну заяву, в якому звернуто увагу на те, що позовна заява та додані до неї матеріали не містять відомостей щодо порушення прав [PERSON] саме Торецькою міською військовою адміністрацією Бахмутського району Донецької області або її посадовими особами. У позовній заяві не наведено аргументів, які б свідчили, що відповідач у справі - Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, а належність майна [PERSON] не визнається державним реєстратором прав на нерухоме майно, яким прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Таким чином, Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області вважає, що оскільки позовна заява [PERSON] не містить достатніх доказів щодо порушення її прав військовою адміністрацією, остання не може вважатись належним відповідачем у справі. Враховуючи вищевикладене, представник Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про визнання права власності у повному обсязі. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року дану позовну заяву було залишено без руху. 30 квітня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 14 березня 2025 року представником позивача Климчук А.В. було подано заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою з додатками. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Климчук А.В. в судовому засіданні 28 жовтня 2025 року підтримала позовну заяву з наведених в ній обставин. Представник відповідача Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не з`явився, однак 28 жовтня 2025 року від представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, в якому вона просить суд винести рішення відповідно до чинного законодавства України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Дзержинським бюро технічної інвентаризації записаного у реєстрову книгу № 1/36стр.9 від 1984 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки ЖСК «Новосел», згідно якої вартість квартири повністю виплачена 30 травня 1992 року (а.с. 43). Згідно довідки виданої ЖСК «Новосел» [PERSON] , остання є членом ЖСК «Новосел» та повністю сплатила балансову вартість квартири [ADDRESS] . Загальна вартість квартири 7766-55. Сплачено 30 травня 1992 року в сумі 5160 (а.с. 45). Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 223 виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Дзержинська від 21 грудня 1990 року встановлено, що [PERSON] було видано даний ордер, на сім`ю із 2-х людей на право заняття житлового приміщення житловою площею 27,29 кв. м., що складається із 2-х кімнат в квартирі за адресою [ADDRESS] (а.с. 44). Відповідно до домової книги, за адресою: [ADDRESS] , в розділі № 3 «приписки» Книги зазначені: [PERSON] , яка в подальшому змінила своє прізвище на [PERSON] та був прописаний [PERSON] (а.с. 47-49). Згідно до технічного паспорту від 20 травня 1994 року, виданого на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] встановлено, що вказана квартира зареєстрована за [PERSON] , на підставі довідки виданої ЖСК «Новосел» про виплату вартості квартири виконано (а.с. 50-51). З свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинська Донецької області встановлено, що 15 липня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що складений відповідний актовий запис № 169. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 41). 07 червня 2024 року [PERSON] було подано заяву про державну реєстрацію прав власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області державного реєстратора прав на нерухоме майно Федурко Р.В. (а.с. 60). З рішення\~про відмову\~в проведенні\~реєстраційних дій\~№ 74232600\~від 23\~липня 2024\~року державного\~реєстратора прав\~на нерухоме\~майно Федурко\~Р.В.\~встановлено,\~що державний\~реєстратор прав\~на нерухоме\~майно Федурко\~Р.В.,розглянувши\~заяву від\~07.06.2024\~за реєстраційним\~номером 61422054\~відповідно до\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~25\~грудня 2015\~року №\~1127,\~та Порядку\~ведення Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~26\~жовтня 2011 року №\~1141,\~встановив наявність\~обставин,\~які є\~підставою для\~відмови в\~проведенні реєстраційних\~дій:\~після завершення\~строку,\~встановленого частиною\~третьою статті\~23\~цього Закону,\~не усунені\~обставини,\~що були\~підставою для\~прийняття рішення\~про зупинення\~розгляду заяви\~про державну\~реєстрацію прав,\~а саме: не подано заявником та не отримано державним реєстратором у порядку, визначеному законом відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі та відповіді БТІ на запит державного реєстратора щодо документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, на даний час підтвердити реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не є можливим (а.с. 61). Відповідно до довідки про оціночною вартістю об`єкта нерухомості № 201-20250423-0009563474 від 23 квітня 2025 року встановлено, що оціночна вартість вказаної квартири складає 212\~827,88 гривень; оціночна вартість поліпшення 212\~827,88 гривень (а.с. 62-63). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 Торецька міська територіальна громада (у тому числі с-ще Північне) за винятком с-ще Озарянівка, с-ще Курдюмівка, с-ще Шуми є територію активних бойових дій на яких функціонують державні електронні ресурси починаючи з 07 серпня 2024 року Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 2 ст. 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 316 ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Пункт 5 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснює, що якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Згідно з пунктами 1.3, 1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (далі Тимчасове положення), які визначали порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно на момент набуття Позивачем права власності на квартиру (24.10.2002), реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ. Додатком 1 до Тимчасового положення є Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, який включає, зокрема і договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, угоди про розподіл спадкового майна, про розподіл спільного майна подружжя, посвідчені державними та приватними нотаріусами. У п. 2.2 Тимчасового положення вказано, що для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії, а також інші документи, що визначені цим Положенням. Відповідно до п 8.1. Тимчасового положення на оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис (якщо на правовстановлювальному документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною такого документа). Так, позивач набула у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно абз. 17 пп. 3 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 04.02.2016 №984- VIII місто Дзержинськ перейменовано на місто Торецьк. Згідно з абз. 10 пп. 4 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.05.2016 №1377- VIII селище міського типу Кірове Торецької міської ради перейменовано на селище міського типу Північне. Як вказується у п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про порядок вирішення окремих питань адміністративно-територіального устрою України від 28.07.2023 № 3285-IX населені пункти, які до дня набрання чинності цим Законом були віднесені до категорії селищ міського типу, з дня набрання чинності цим Законом відносяться до категорії селищ. Таким чином, селище міського типу Північне є селищем Північне. Таким чином, актуальною адресою квартири, яку позивач набула у власність, є: [ADDRESS] . Державна реєстрація вказаної квартири була проведена Дзержинським бюро технічної інвентаризації на підставі довідки виданої ЖСК «Новосел» про виплату вартості квартири, за яку було виплачено грошові кошти. Таким чином, реєстрацію права власності позивач здійснив у передбаченому Тимчасовим положенням порядку. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. \~Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території Донецької області, м. Торецьк, смт. Північне на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її право власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved