Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача із позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що вона, [PERSON] , проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2009 року у м.Стебник Львівської області. Ні вона, ні відповідач не перебували в інших шлюбах під час їхнього спільного проживання. За час спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на те, що діти спільно ними утримувалися і виховувалися, і знали [PERSON] як свого батька, відповідач не бажав добровільно визнати своє батьківство, через що вона змушена його встановлювати у судовому порядку. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного сулу Львівської області від 22 червня 2023 року у справі №442/8001/22 визнано [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , та вирішено також стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина та неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі по 2200,00 грн на кожну дитину, починаючи з 21.12.2022 і до досягнення дітьми повноліття. З дня набрання рішенням законної сили відповідач сплачує аліменти у примусовому порядку, у сумі 4400,00грн на двох дітей, що підтверджується довідкою Дрогобицького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області від 07.07.2025р., проте ухвалений вищевказаним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей не забезпечує їм належне матеріальне утримання. Діти потребують щодня повноцінного харчування, якісного сезонного одягу і взуття, вітамінів, ліків у разі захворювання, засобів для навчання, для позаурочних занять, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду із позовом Просить позов задоволити. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач [PERSON] подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказав, що заявлені вимоги [PERSON] визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час офіційно ніде не працює і нема стабільного заробітку, а отримує лише мінливі доходи від підробітку. 22.10.2025р. від позивача [PERSON] на адре суду постпили додаткові пояснення, в яких остання вказала, що її позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, у відповідача підтверджується значне покращення його матеріального стану, позаяк останній минулого року придбав для себе другий легковий автомобіль Dacia Duster, вартість даного автомобіля становить 250000,00 грн., відтак суд знаходить можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення. Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно\~статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2023р., [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2023р., [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі. Як вбачається із Рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 22.06.2023р., [PERSON] визнано батьком [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина та неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі по 2200,00 грн на кожну дитину, починаючи з 21.12.2022 і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається із довідки про отримання аліментів від 07.07.2025/В15/09-13/72506096, виданої Дрогобицьким відділом державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області, [PERSON] дійсно отримує аліменти з [PERSON] в період з 01.12.2024р. по 31.05.2025р., у твердій грошовій сумі в розмірі 4400грн., згідно з виконавчим листом №442/8001/22, виданим 22.06.2023р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Згідно норм ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.17 постанови від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорені. До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того, судом враховано той факт, що згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав частково, останній згідний сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, тобто сплачувати в більшому розмірі, відповідно до попереднього виконавчого листа.

Outcome: approved