Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Договором № 879350919 від 03.05.2023 року у розмірі 33577,32 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 03.05.2023 року відповідач уклав кредитний договір №879350919 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якого кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на момент подання позовної заяви, відповідач має заборгованість у розмірі 33577,32 грн. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. 10.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. 08.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» було вимушено звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №204/9297/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалу суду було направлено на адресу відповідача. 02.10.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача, в яких просить відмовити у задоволені позову. В обґрунтування відмови вказує, що має місце невизначеність щодо строку кредитування. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору, орієнтовна дата повернення кредиту - 02.06.2023 року тобто 30 днів. Разом з тим, згідно із Заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 03.05.2023 року, строк кредиту фіксований - 30 днів. Аналогічно в Довідці щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зазначено що Відповідачка обрала фіксований строк кредитування - 30 днів. Таким чином, має місце невизначеність щодо строку кредитування, адже к кредитному договорі строк кредитування є орієнтовний, а в Заяві та Довідці - фіксований. По-друге, незаконне нарахування процентів після закінчення строку кредитування. Як було зазначено вище, строк кредитування складає 30 днів. Разом з тим, згідно з розрахунком заборгованості, наданого Позивачем, проценти нараховувались і після закінчення строку кредитування. По-третє, відсутнє підтвердження права вимоги Позивача до Відповідача за договором факторингу. Зокрема, на підтвердження свого права Позивач надає копії договорів факторингу та витяги з реєстрів боржників, згідно з якими нібито кредитні портфелі, що включають зобов`язання Відповідача, були відступлені Позивачу. Однак надані витяги не містять підписів сторін договору факторингу, зокрема - фактора (відступника), що унеможливлює підтвердження дійсності факту відступлення права вимоги. Іншими словами, в матеріалах справи немає жодного документа, який би належним чином підтверджував факт відчуження права вимоги саме щодо зобов`язань Відповідача. Позивач фактично пропонує суду повірити на слово, що він набув відповідне право, але не надає підписаного обома сторонами документа, який би це засвідчував. По-четверте, відсутні докази надання кредиту (переказу кредитних коштів на рахунок Відповідача). Позивачем надано відповідь на відзив відповідно до якого вказано наступне, верифікація особи Заявника/Позичальника проводиться шляхом встановлення (підтвердження) особи (Заявника) через перевірку персональних даних такої особи, залишених під час заповнення Заявки, в бюро кредитних історій та, відповідно, звірки зазначених даних з даними отриманими від бюро кредитних історій. Перевірка дійсності платіжної картки та верифікація держателя банківської карти, вказаної Заявником/Позичальником в Заявці, проводиться відповідно до міжнародних стандартів верифікації платіжних інструментів шляхом: - використання технології ЗDSecure (MasterCardSecureCode та VerifiedbyVisa) шляхом направлення банком - емітентом на фінансовий мобільний номер Заявника в sms унікального коду, або - використання технології Preauth, шляхом блокування на картковому рахунку Заявника певної суми (до 1 грн), до моменту введення її розміру в Заявку, або до моменту автоматичного розблокування даної суми банком-емітентом. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином вжило всіх необхідних заходів для здійснення перевірки та ідентифікації особи. ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (Клієнт) та між ТОВ "Таліон Плюс" (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (копія долучена до позовної заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" 04.07.2023, тобто після укладання Кредитного договору № 879350919 від 03.05.2023. Отже, Відповідач , не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 238 від 04.07.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. 10.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. 08.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 879350919 від 03.05.2023 року. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» було вимушено звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 879350919 від 03.05.2023 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 33577,32 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7100,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 26477,32 грн. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на момент подання позовної заяви він має заборгованість за кредитом у розмірі 33577,32 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7100,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 26477,32 грн. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» обґрунтованими і такими, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» за Кредитним Договором № 879350919 від 03.05.2023 року заборгованість у сумі 33577,32 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7100,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 26477,32 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Тараненко А.І., що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 17.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договором про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, в якому, серед іншого, зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» отримало від Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» послуги по справі щодо стягнення заборгованості з відповідача, вартість яких становить 7 000,00 грн., кількість витраченого часу становить 6 годин. Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Тараненко А.І., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 7 000,00 грн., а також витрачений на надані послуги час (6 годин) є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з вивчення матеріалів справи та складання позовної заяви є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial