Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Гадяцької теритоіальної громади в особі Гадяцької міської ради, Відділу державного архітектурного будівельного контролю Гадяцької міської ради, третя особа: Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької міської ради, Миргородська державна нотарільна контора про визнання права власності на самочинно збудоване майно, у якому просять визнати за ними право власності на самочинно збудований гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці комунальної власності Гадяцької міської територіальної громади, у розмірі частини за кожною. В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначають, що\~17 серпня 2000 року [PERSON] , який є батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] отримав рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області про будівництво гаража по [ADDRESS] . Після затвердження головним архітектором міста план-схеми будівництва гаража, [PERSON] збудував гараж на земельній ділянці, що відноситься до земель комунальної власності Гадяцької міської територіальної громади. [INFO] [PERSON] помер, але не встиг ввести його в експлуатацію відповідно до законодавства. Позивачі звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, однак їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на гараж. Вказують, що 11.07.2025 ТОВ «Миргородське бюро технічної інвентарізації» було наданий звіт про проведення технічного обстеження гаража, згідно якого стан об`єкта оцінено як добрий, придатний до експлуатації, обєкт нерухомого майна не обмежує прав інших осіб. Надалі Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької міської ради їм було відмовлено у призначенні номеру вищезазначеного майна, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. У зв`язку з цим позивачі змушені звертатись до суду, оскільки іншим чином не має можливості реалізувати своє право власності. Ухвалою від 18 вересня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Гадяцької територіальної громади в особі Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник відповідача Відділу державного архітектурного будівельного контролю Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Від третьої особи Миргородської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Гадяцької міської ради №303-7 від 17.08.2000 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6,0 Х 4,0м поблизу дворової території будинку по [ADDRESS] . [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області 04 грудня 2008 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 28 листопада 1985 року в районному відділі ЗАГС м. Гадяч Полтавської області [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ) , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №195. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 07.10.1993 року. 26 листопада 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , в звязку з чим змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до\~технічного паспорту на гараж (машиномісце), виготовленого на замовлення [PERSON] 27.12.2024 року ТОВ «Миргородське бюро технічної інвентарізації» гараж за адресою: [ADDRESS] був споруджений у 2000 році. Згідно звіту №43 про проведення технічного обстеження об`єкта, що розміщений за адресою: [ADDRESS] загальна площа гаража становить 28,6 кв.м, технічний стан конструкції добрий, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Встановлено, що 27.08.2009 року нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Скороход А.С., позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, яке складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] . Окрім того, постановою державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.М. від 17.06.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно ч.1,ч. 3 та ч.5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради №03.1-24/12 від 31.12.2024 року , земельна ділянка, яка була виділена під будівництво гаража громадянину [PERSON] по [ADDRESS] , відноситься до земель комунальної власності Гадяцької міської територіальної громади. У приватній власності не перебуває. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Судом встановлено, що [PERSON] побудував гараж на виділеній йому для цього земельній ділянці, що підтверджується з рішенням № 33-7 Гадяцької міської ради від 17.08.2000 року про надання останньому дозволу на будівництво гаража. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 3ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зі змісту ст. 1297 ЦК України слідує, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження упостанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику в справах про спадкування». Як зазначено в п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку - є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений уст. 16 ЦК України. Так, згідно з п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України - одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів - є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Судом встановлено, що на гараж що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутні правовстановлюючі документи. Відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачами своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що позивачі протягом встановленого законом строку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , в той же час нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, оскільки у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на нього, в той же час відповідач позов визнав в повному обсязі, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved