Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом, в якому, з урахуванням уточненої редакції позову просила скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 10.03.2025 № 84/02-31 та визнати за нею право власності на автомобіль КІА RIO, державний номерний знак [NUMBER] , технічний паспорт [NUMBER] в розмірі частки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Стислий виклад позиції сторін В обґрунтування позову позивачка покликалась на те, що вона з 2004 по 16.08.2024 проживала з [PERSON] в належній їй квартирі по [ADDRESS] без реєстрації шлюбу. Не встигли оформити сімейні відносини та [INFO] [PERSON] помер. Фактично після його смерті вона прийняла спадщину. Після його смерті відкрилась спадщина. Що складається з автомобіля КІА RIO, державний номерний знак [NUMBER] , який був ними придбаний в автосалоні в м. Кіровоград в 2014 році в кредит, який вони сплачували з 2009 по 2014 роки та після повної виплати якого отримали автомобіль, який 11.01.2020 був перереєстрований з власності банку на ім`я [PERSON] . У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Під час формування спадкової справи нотаріус виявила іншого спадкоємця [PERSON] його сина від першого шлюбу [PERSON] 11.03.2025 нотаріус своєю постановою № 84 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця. Після цього в судовому порядку, рішенням від 20.06.2025 в справі № 385/455/25 було встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу позивачки [PERSON] та [PERSON] . З врахуванням цього вважає, що зазначеною постановою нотаріуса порушено її право на спадщину, так як вона теж є спадкоємцем першої черги. Враховуючи, що вона з [PERSON] проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, на підставі ст. 74 СК України автомобіль належить їм на праві спільної сумісної власності, тому вона просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на даного автомобіля. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка державний нотаріус Ковбасюк Н. Ю. правом подання відзиву не скористалась. В судове засідання не з`явилась, подавши 18.08.2025 заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності на розсуд суду та вказавши, що спадкоємець за законом першої черги усувається від спадкування спадкоємцем першої черги. Третя особа [PERSON] правом подання пояснень третьої особи не скористався, в судовому засіданні в остаточних поясненнях не заперечив проти задоволення позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 28.07.2025 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 01.08.2025 позивачкою викладено позовну заяву в новій редакції, при цьому змінено предмет позову. Ухвалою від 01.08.2025 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 05.08.2025 позивачкою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 07.08.2025 повернуто позовну заяву позивачці в частині однієї позовної вимоги та відкрито загальне позовне провадження в частині інших позовних вимог. Ухвалою від 02.09.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті. Протокольною ухвалою від 30.10.2025 після судових дебатів відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 04.11.2025. Суд вважав за можливим провести розгляд справи за відсутності відповідачки, яка, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення розгляду справи, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [INFO] помер [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 14), який за життя був зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/013622954 (а.с. 17). З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 18) вбачається, що автомобіль КІА RIO, номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску, 11.01.2020 зареєстрований за [PERSON] . Постановою від 10.03.2025 № 84/02-31 державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Ковбасюк Н. Ю. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , як спів жительці, у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця - сина померлого [PERSON] (а.с. 19). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2025 в справі №385/455/25 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 01.01.2004 по день його смерті [INFO] (а.с. 20-21). Рішення набрало законної сили 22.07.2025. Зі звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 04.08.2025, що виконаний ФОП [PERSON] вбачається, що ринкова вартість автомобіля КІА RIO, номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску 222981,00 грн (а.с. 42-43). З матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звертались син померлого [PERSON] [INFO] (а.с. 51) та співмешканка померлого [PERSON] [INFO] (а.с. 52). Заповітів за життя [PERSON] не складав (а.с. 55).09.04.2025 нотаріус видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль КІА RIO 2013 року випуску № 697 (а.с. 65). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положенням ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України вказує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно ст. 46 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії визначені частиною першою статті 49 Закону України "Про нотаріат". Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1)вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2)не подано відомості (інформацію)та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8)особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Пунктом 3 Глави 13 "Відмова у вчиненні нотаріальної дії" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України передбачено, що у постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Відповідно до статті 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як вбачається з безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає належними, допустимими, встановлено, що [PERSON] , який з 2004 по день смерті проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно автомобіль КІА RIO, номерний знак [NUMBER] . Заповіту за життя [PERSON] не складав та мав одного спадкоємця за законом сина [PERSON] . Позивачка в справі є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON] , враховуючи встановлений рішенням суду від 20.06.2025 юридичний факт. При цьому спадкоємець першої черги усуває від спадкування спадкоємця четвертої черги, тобто рідний син померлого [PERSON] [PERSON] усуває від спадкування спадкоємицю четвертої черги [PERSON] . В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про те, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . За таких обставин суд не вбачає неправомірності оспорюваної постанови нотаріуса та не вбачає підстав для визнання права власності за позивачкою на частини спірного автомобіля. При цьому суд вказує, що предметом позову позивачка вказала саме визнання права власності в порядку спадкування за законом. Також суд акцентує увагу, що нотаріус не може бути належним відповідачем у позові про визнання права власності, оскільки він діє неупереджено і не є стороною цивільних правовідносин, а лише посвідчує їх або вчиняє інші дії, що надають їм юридичної сили. При цьому слід вказати, що установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та немає визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Належними сторонами у справі є особи, між якими виник спір, який є предметом розгляду та вирішення судом, і які є суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові. Належними відповідачами за позовом про спадкування мають бути особи, які мають право на спадкування майна померлого, прийняли спадщину, і саме за такого суб`єктного складу має вирішуватися заявлений позов. Отже, у справі, що розглядається, належним відповідачем за позовною вимогою про визнання права власності на спадкове майно має бути спадкоємець, який прийняв спадщину [PERSON] , який залучений до справи лише в якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Підсумовуючи наведене суд вважає правильним відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Судові витрати слід залишити за сторонами.

Outcome: dismissed