Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника Заявник [PERSON] (далі-заявник), звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту трудових відносин між [PERSON] та Науково-виробничим підприємством «СПЛАВ ЛТД» у період з 17.01.1992 по 22.01.1997. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що 22 січня 2023 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком, але 02 лютого 2023 року отримав рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що в результаті розгляду документів, а саме трудової книжки було з`ясовано, що до страхового стажу не може бути зарахований період роботи з 17.0.1992 по 22.01.1997, оскільки відсутній наказ про прийняття на роботу. Зазначає, що йому необхідно підтвердити факт трудових відносин між [PERSON] та Науково-виробничим підприємством «СПЛАВ ЛТД» у період 17.01.1992 року 22.01.1997 для оформлення пенсії при настанні пенсійного віку та усунення невідповідності вказаного в трудовій книжці відповідним документам. Рух справи 24 березня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту перебування у трудових відносинах. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2025 року провадження у справі було відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку окремого провадження. Заявник у судовому засіданні заяву про встановлення факту підтримали у повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області Баєва Г. надала до суду заяву, в якій просила заяву [PERSON] залишити без розгляду, оскільки вважає, що наявний спір про право. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, просив розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду Статтею 15 Цивільного кодексу України(далі ЦК України)\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У\~статті 129 Конституції України\~закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до частини 7\~статті 19 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК\~України) окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Особливості розгляду справ окремого провадження встановлено\~Розділом ІV ЦПК України. Відповідно до частини 1\~статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 5 частини 2 статті \~293\~та частини 2 статті\~315 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в\~статті 315 ЦПК України. В\~постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, згідно трудової книжки серія [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] в номері запису 13 від 17 січня 1992 року зазначено, що [PERSON] прийнято по переводу начальником агропромислового відділу. Разом з тим, у трудовій книжці у відповідній графі запису №13 від 17.01.1992, щодо підстав внесення запису(документ, дата, номер) запис відсутній. Згідно трудової книжки серія [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] вбачається, запису №14 від 22.01.1997, вбачається, що [PERSON] був звільнений 22.01.1979 з посади за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №12/97 від 22.01.1997. Відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Чернівецькій області Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 01 лютого 2023 року №204450014703 вбачається, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 17 січня 1992 року по 22 січня 1997 року, оскільки відсутній наказ про прийняття [PERSON] на роботу. Прийнято рішення у призначенні пенсії за віком відмовити, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до відповіді директора КП «Міський архів» Мирошниченко В. вбачається, що в документах АО НПО «Сплав» відомостей щодо роботи та заробітної плати за 1995-1997, 1992-1997 роки відносно громадянина [PERSON] не виявлено. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , яка працювала на посаді бухгалтера Науково-виробниче підприємство «СПЛАВ ЛТД» з червня 1993 по 1996 рік показала, що на момент її призначення на зазначену посаду [PERSON] дійсно працював в Науково-виробничому підприємстві «СПЛАВ ЛТД». Підтвердила, що з січня 1992 року на підставі наказу [PERSON] був призначений на посаду начальника агропромислового відділу Науково-виробничого підприємства «СПЛАВ ЛТД», йому проводилось нарахування та виплата заробітної плати. Після звільнилась в 1996 році з посади бухгалтера цього підприємства, [PERSON] продовжував працювати в Науково-виробничому підприємстві «СПЛАВ ЛТД». Допитаний судом свідок [PERSON] , зазначив, що в січні 1992 року він познайомився із [PERSON] , який працював в Науково-виробничому підприємстві «СПЛАВ ЛТД» на посаді начальника агропромислового відділу. Підтвердив, що [PERSON] оформлений був офіційно, ходив на роботу та отримував заробітну плату на зазначеному підприємстві. Таким чином, факт, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Науково-виробничим підприємством «СПЛАВ ЛТД» та обіймав посаду начальника агропромислового відділу у період з 17 січня 1992 року по 22 січня 1997 року, підтверджується дослідженими судом письмовими доказами та показами свідків. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту перебування у трудових відносинах. Відповідно до частини 7\~статті 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved