Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його тим, що 07.08.2025 він вніс до банкомата АТ КБ «Приватбанк» кошти в розмірі 1000,00 дол. США для обміну на гривню та зарахування на його рахунок (код банкомату CAVC0371). Після проведення операції, кошти на рахунок [PERSON] не надійшли, тоді він звернувся до служби підтримки банку та подав офіційну заяву через «Приват24». Відповідно до внутрішнього регламенту банку, у випадку необхідності проведення інкасації, строк вирішення питання складає до 5 днів. Надалі йому повідомили, що можливий строк до 14 днів. Станом на 20.08.2025 (13-йдень) кошти на рахунок [PERSON] не були зараховані. 28.08.2025 АТ КБ «Приватбанк» повернув грошові кошти, які не були видані банкоматом 07.08.2025. Внаслідок безпідставного утримання коштів позивача протягом 21 дня, порушення строків виконання банком своїх зобов`язань, позивачу були завдані моральні страждання (нервові переживання, витрати часу на звернення до банку, НБУ та підготовку судових документів), а також зрив фінансових планів (своєчасна оплата оренди житла та кредиту). Просить стягнути з відповідача на його користь 20000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. (а.с. 1-2, 12, 14) Ухвалою суду від 03.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, було визначено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. (а.с. 15). АТ КБ «Приватбанк» надано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, зазначає, що 07.08.2025 о 13:56:24 клієнт [PERSON] здійснив операцію обміну валюти в банкоматі CAVC0371. 07.08.2025 о 13:56:24 зафіксовано збій у ТСО (торгово-сервісному обладнанні), 07.08.2025 о 14:04:18 - відсутні результати інкасації, автоматично сформована заявка на повернення. Через технічну проблему банкомат не змогли проінкасувати (зламаний замок сейфу). 28.08.2025 о 09:39:08 [PERSON] здійснено повернення коштів. Відповідач зазначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач жодним чином не обґрунтовує свої немайнові втрати, а доводи ґрунтуються виключно на внутрішньому переконанні. Позивачем не надано суду належних обґрунтувань та доказів заподіяння йому моральної шкоди в заявленому в позовній заяві розмірі, тому у відшкодуванні такої шкоди просить відмовити. (а.с. 17-22) \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у відповіді на відзив, зазначив, що він зазнав моральних страждань у зв`язку з неналежним виконанням банком своїх обов`язків: ігнорування будь-яких звернень (оператори неодноразово кидали слухавку, не надавали відповіді), ігнорування термінів. Ці дії банку спричинили емоційний стрес, негативно вплинули на психоемоційний стан та звичний ритм життя позивача. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на а.с. 3 копія квитанції про здійснення валютно-обмінної операції АТ КБ «Приватбанк» від 07.08.2025, зміст операції: купівля іноземної валюти, результат: якщо впродовж 30 хвилин повернення не відбулося, або не буде інформації про збій в повідомленні, зверніться в підтримку. На а.с. 5 претензія [PERSON] щодо невиконання зобов`язань АТ КБ «Приватбанк» стосовно зарахування коштів від 19.08.2025. \~ \~ \~ \~На а.с. 6-7 - копії скріншотів (знімків екрана), на якому зафіксовано прийняття заявки на 41100,00 грн. Згідно з\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та непов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 9\~цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Пунктом 5 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справа про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, а при відсутності будь-якої з цих ознак не може бути покладено на відповідача обов`язку відшкодування шкоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а також виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіянням шкоди. Звертаючись до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач має довести, яких саме втрат немайнового характеру (моральну шкоду) він зазнав, та яке саме їх матеріальне вираження. Недоведеність позивачем зазначених обставин у справі є підставою для відмови у задоволенні позову. Саме через страждання особи визначається поняття моральної шкоди, в свою чергу стражданням є відчуття глибоких душевних мук чи сильного фізичного болю, а не будь-яка тривала чи короткочасна негативна емоція, що може виникати у особи, як реакція на ті, чи інші дії або бездіяльність. Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, а також враховуючи те, що вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн пов`язана з вимогою про зарахування на рахунок позивача коштів в результаті здійснення операції обміну валюти,\~яка була\~виконана банком,\~а також\~те,\~що [PERSON] не надано об`єктивних та переконливих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди у причинному зв`язку з діями відповідача, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача щодо стягнення заявленої ним суми у відшкодування моральної шкоди з відповідача, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed