Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

04.09.2025 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю надійшла зазначена цивільна справа в якій представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь\~ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 140053 від 13.05.2024 у розмірі 14592,72 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору та правничу допомогу 7000 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 13.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредітплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №140053, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10667,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. 10.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредітплюс» та ТОВ « ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредітплюс» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №140053 від 13.05.2024 року. Вказав, що у зв`язку з невиконання умов договору відповідачем, заборгованість становить 14592,72 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9447,05 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 4644,67 грн., заборгованості за комісією - 501 гривня, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 10 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.11.2025 представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. 03.11.2025 відповідач до суду не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, але просила зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу, у зв`язку з необґрунтованістю та неспівмірністю заявленим позовним вимогам. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредітплюс» та [PERSON] укладено договір №140053. Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також підписано паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Фінансова компанія «Кредітплюс» виконав умови договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача, зазначеної останньою у договорі №140053, кошти в розмірі 10667,00 гривень, що підтверджується інформацією, наданою позивачем (а.с.100). Вказана обставина відповідачем не заперечувалася. 10.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредітплюс» та ТОВ « ФК «Ейс» укладено договір факторингу №10102024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредітплюс» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Кредітплюс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №140053 від 13.05.2024 року (а.с. 105-109). Сума заборгованості відповідача становить 14592,72 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 9447,05 гривень, заборгованості за відсотками 4644,67 гривень, заборгованості за комісією 501 гривня, що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.100-101), який визнала відповідач. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №140053 від 13.05.2024 року в сумі 14592,72 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 9447,05 гривень, заборгованість за відсотками 4644,67 гривень, заборгованість за комісією 501 гривня (а.с. 115). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з яким погоджується суд і який визнала відповідач, остання внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за кредитним договором №140053 від 13.05.2024 року в сумі 14592,72 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №140053 від 13.05.2024 року у розмірі 14592,72 гривень. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі\~2422,40\~грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі внаслідок визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, а решту суми судового збору повернути позивачу з державного бюджету. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси позивача в справі за вищевказаним позовом представляв адвокат Тараненко А.І. на підставі договору про надання правничої допомоги,\~додаткової угоди до нього, довіреності та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Позивач вказав, що під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, в підтвердження чому надав актом прийому-передачі наданих послуг, де погоджено вартість послуг до договору про надання правничої допомоги від 04.02.2025 № 04/02/25-01 та наведений розрахунок робіт за надані адвокатом послуги (а.с. 120-127). Додатком №1 до вказаного Договору є Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025. При визначені розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір заявлений позивачем до відшкодування є частково необґрунтованим, зокрема в частині що стосується тривалості часу на ознайомлення з матеріалами справи 2 години, що є надмірним та фактично дорівнює часу на складення позову, а також в частині підготовки адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування коштів позичальнику, яка є банківською таємницею, а отже очевидно для представника не могла бути видана на запит представника, а тому ці витрати не були необхідними. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з принципу розумності, справедливості та співмірності (заявлені витрати складають половину ціни позову), реальності витрат на правничу допомогу, беручи до уваги поведінку відповідача, яка позов визнала до початку розгляду справи, суд приходить до висновку, що за рахунок відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що буде співмірним з розміром заявлених позовних вимог та не призведе до безпідставного збагачення.

Outcome: approved