Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що 29.07.2023 між TOB «Авенсус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авенсус Україна» було укладено електронний Договір № 6888514 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту TOB «Авенсус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. (п. 1.3. кредитного договору); строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 23.07.2024. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. Підпунктом 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що TOB «Авенсус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27.05.2024 між TOB «Авенсус Україна», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором TOB «Авенсус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10000 грн. 00 коп. - тіло кредиту, 17910 грн. 00 коп. - нараховані проценти, 11542,00 грн. нараховані позивачем проценти за 58 календарних днів, всього 39452 грн. 00 коп. Тому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 39452,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Відповідач та його представник подали письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та відсутні належні та допустимі докази отримання відповідачем кредитних коштів. Також заперечував нарахування процентів за користування кредитом за 58 календарних днів у розмірі 11542,00 грн. Також просили всі судові витрати покласти на позивача. Представник позивача подав суду Відповідь на відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. За змістом позовної заяви представник позивача просить розглядати справу без його участі. У судове засідання представник відповідача та відповідач не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.06.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 23.07.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Постановлено : Витребувати у AT «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 29.07.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є AT «Універсал Банк», у сумі 5000 грн., згідно Договору №6913580 від 29.07.2023, за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Витребувати у AT «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 29.07.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є AT «Універсал Банк», у сумі 5000 грн., згідно Додаткової угоди до Договору №6913580 від 29.07.2023, за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши Відзив на позовну заяву, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Так, 29.07.2023 між TOB «Авенсус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авенсус Україна» було укладено електронний Договір № 6888514 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту TOB «Авенсус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. (п. 1.3. кредитного договору); строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 23.07.2024. Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С5721», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. на свою платіжну карту N° [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного * банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору Сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 10000 гривень. Тип кредиту - кредит.» На виконання Ухвали суду від 23.07.2025 щодо витребування доказів, АТ «Універсал банк» надало відповідь, що на ім`я [PERSON] банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] . На вказану карту було 29.03.2024 було зараховано суму 5000 грн., також вказана обставина підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів. 27.05.2024 між TOB «Авенсус Україна», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Позивачем нараховано проценти за 58 календарних днів (27.05.2024 - 23.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 10000 грн * 1,99% = 199 грн * 58 календарних днів = 11542,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові N 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за N 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за N 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за N 667/11010/14-ц. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частинами 1, 2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тому, у зв`язку з порушенням майнових прав позивача внаслідок неповернення кредиту відповідачем, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10000,00 грн., та заборгованості за відсотками в розмірі 17910,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача на безпідставність позовних вимог є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за процентами за користування кредитом за 58 календарних днів у розмірі 11542,00 грн. Договором № 6888514 від 29.07.2023 встановлено строк кредиту 360 днів. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. В подальшому, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», отримавши від первісного кредитора право вимоги до боржника в розмірі 27910,00 грн., нарахував додатково відсотки за кредитом з 27.05.2024 по 23.07.2024 у сумі 11542,00 грн. 24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на момент укладення кредитного договору) передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно пункту 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 (справа № 234/3840/15-ц, провадження № 61-3014св22) виснував, що суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам, однак не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, що узгоджується в висновком Верховного Суду у постанові від 07.06.2023 (справа № 234/3840/15-ц, провадження № 61-3014св22). Заборгованість по процентам за Кредитним договором № 6888514 від 29.07.2023 у період з 27.05.2024 по 23.07.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1,5 % становить 8700 грн. (10000 грн. х 1,5 % х 58 днів), а не 11542,00 грн., як заявлено позивачем. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за кредитним договором у розмірі 8700,00 грн., у період з 27.05.2024 по 23.07.2024. Судові витрати. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2247,90 грн., який розрахований наступним чином (36610,00 грн. : 39452,00 грн. х 2422,40 грн.). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позовної заяви та інших документів, долучених до матеріалів справи, кількість часу, відсутність заперечень відповідача, беручи до уваги умови договору про надання правової допомоги, суд вважає обґрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.

Outcome: partial