Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Лубенського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 45165,79 грн, та витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з червня 2023 року по травень 2025 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 45165,79 грн, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. 14.07.2025\~року через\~систему «Електронний\~суд» від\~представника позивача\~до суду\~надійшли додаткові\~пояснення,\~відповідно до\~яких представник\~зазначає,\~що відповідно\~до пункту\~1\~наказу Міністерства\~енергетики України\~від 08.06.2022\~№198,\~зареєстрованого в\~Міністерстві юстиції\~України 14.06.2022\~за №\~637/37973\~«Про постачання\~природного газу\~побутовим споживачам»\~(далі\~Наказ від\~08.06.2022\~№ 198)\~на виконання\~рішення Кризового\~комітету,\~затвердженого наказом\~Міністерства енергетики\~України від\~26.02.2022\~№ 87\~«Про введення\~кризової ситуації\~рівня надзвичайної\~ситуації» та\~протоколу засідання\~Кризового комітету\~від 03.06.2022\~№1; відповідно до Національного плану дій, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 листопада 2015 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2015 року за № 1458/27903; згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про ринок природного газу»; з урахуванням листа НКРЕКП від 03 червня 2022 року № 4521/16/7-22, було наказано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, та базової річної пропозиції: 1) з 01 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи; 2) з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії» - побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи. Оператором ГТС України, в межах чинного законодавства, а також згідно листа ГПК «Нафтогаз України» (лист від 08.06.2022 № 119/2.2-72-86-2022) було здійснено перенесення побутових споживачів, які станом на 08.06.2022 знаходились в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Таким чином, з 01.05.2022 року відповідач автоматично став споживачем природного газу з ресурсу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Станом на день перенесення споживача до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у нього була наявна заборгованість, яка в подальшому збільшувалася, що підтверджується уточненим розрахунком, який просить долучити до матеріалів даної справи. Крім цього, в підпункті 1 п. 2 наказу від 08.06.2022 №198 вирішено забезпечити можливість Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вносити побутового споживача, якого внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для реалізації газу побутовим споживачам без надання постачальником інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. З огляду на вказану правову норму, включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не передбачало підписання споживачем заяви приєднання. Таким чином, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а Споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. 20.08.2025\~року через\~систему «Електронний\~суд» від\~представника позивача\~до суду\~надійшли додаткові\~пояснення,\~відповідно до\~яких представник\~зазначає,\~щоз 01.05.2022 споживач (адреса: [ADDRESS] ) з ЕІС-кодом 56XM28A36013363X, о/р № [NUMBER] знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Отже, з 01.05.2022 побутових споживачів автоматично переведено до «постачальника останньої надії» (ПОН). За рішенням Кабінету Міністрів України функцію ПОН виконує ТОВ «ГК «Нафтогаз України». На момент переходу споживача з 01.05.2022 до іншого постачальника природного газу, по особовому рахунку споживача зафіксовано заборгованість в розмірі 4338,98 грн. Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надавався оператором газорозподільної мережі (далі Оператор ГРМ) через інформаційну платформу Оператора газотранспортної системи (далі Оператора ГТС) по особовому рахунку № [NUMBER] (EIC код 56XM28A36013363X), відповідачем, за період з травня 2022 року по травень 2025 року, здійснено споживання природного газу в об`ємі (обсязі) 5131,0 куб. м. на загальну суму 45165,79 грн, при цьому вказана заборгованість залишилась несплаченою відповідачем. Представник позивача Альховська І.Б. в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Конверти з судовими повстками, які направлялися на зареєстровану адресу відповідача повернулись до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли спірні правовідносини з приводу не оплати вартості спожитого природного газу за період з 01.05.2022 по 31.05.2025. Відповідач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] ,\~ що підтверджується інформацією з Реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.63). Відповідач за особовим рахунком № [NUMBER] є споживачем послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з постачання природнього газу за цією адресою. За період з 01.06.2023 по 31.05.2025 позивач здійснив постачання природного газу на об`єкт відповідача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, в обсязі 1562,0 куб.м., вартість якого становила 12428,65 грн (а.с.11). Окрім того, відповідно до наданої уточненої інформації по рахунку № [NUMBER] , за період з 01.05.2022 по 01.05.2025 року позивач здійснив постачання природного газу на об`єкт відповідача в обсязі 5131,0 куб.м., вартість якого становила 40826,80 грн. На момент переходу споживача з 01.05.2022 до іншого постачальника природного газу, по особовому рахунку споживача зафіксовано заборгованість в розмірі 4338,98 грн. (а.с.38). Відповідач не сплатив вартості спожитого природного газу, що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача, в якому зафіксований обсяг поставленого природнього газу, тариф та його вартість. В розрахунку зазначено, що він проведений за методом «по лічильнику», в колонці № 2 зазначені об`єми споживання газу за даними оператора, в колонці № 7 «сплачено» показники в усіх строках зазначені як «0», в колонці № 9 загальний розмір заборгованості 45165,79 грн (а.с.38). Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У висновку Верховного суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 по справі 6-59цс13 зазначається, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Згідно п.2.1.Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам", за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Відповідно до п.1 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодної письмової відмови від отримання послуг з природного газу у встановленому законом порядку відповідачем суду не надано, також відповідачем не надано доказів на спростування отримання послуг з газопостачання на спростування позиції позивача. За таких обставин та відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з [PERSON] , як споживача послуг природного газу належним чином доведені, документально підтверджені, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №29023116 від 16.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved