Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Адвокат Ткаченко М.О. в інтересах позивачки звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що 30.09.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було внесено актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 30.09.2006 року. Шлюб на сьогоднішній день між сторонами не розірвано, однак фактично сім?я розпалася, проживають окремо. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] . [INFO] . З 02.10.2023 року по 30.09.2026 року доньку позивачки зараховано до Вроцлавської бізнес-академії прикладних наук на денну форму навчання першого ступеня за спеціальністю «Міжнародний туристичний бізнес» ( за спеціальністю «Туризм та редакція») на платній основі, що підтверджується договором про надання навчання від 02.10.2023 року, рішенням Вроцлавської бізнес-академії прикладних наук про зарахування на навчання, довідкою про зарахування іноземця на денну форму навчання від 30.06.2023 року, довідкою №1760/DZ/24/25/а.с.12-33/. Як зазначено позивачкою після вступу до вузу відповідач самоусунувся від допомоги донці, яка навчається та добровільно не хоче її допомагати. Позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою 23-річного віку, які на думку позивачки, відповідач може сплачувати, оскільки він є працездатною особою. Має хороший стабільний дохід так як працює адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг Новоархангельської селищної ради» /а.с.1-3/. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але разом з тим надав суду заяву в якій заявлені до нього позовні вимоги стосовно стягнення аліментів визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі, на думку суду, наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із світлокопії свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що остання народилася [INFO] в селищі Новоархангельськ, її матір`ю записано [PERSON] , батьком [PERSON] (відповідача у справі)/а.с.11/. Як вбачається з матеріалів цивільної справи шлюб на сьогоднішній день між сторонами не розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.10/. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених\~у статті 182 СК України. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. \~ \~ \~ \~Як встановлено письмовими доказами, що маються у матеріалах цивільної справи, відповідач доводиться рідним батьком [PERSON] /а.с.11/. Позивачкою до відповідача заявлено матеріально правову вимогу, а саме про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, до досягнення донькою 23-річного віку. В розумінні ч. 1 ст. 199 СК України на батьків покладено обов`язок, за умови, що вони можуть надавати допомогу, утримувати повнолітніх дітей які навчаються, граничним строком надання такої допомоги є досягнення дитиною 23-х років. З наданої суду довідки слідує, що донька позивачки буде навчатись до 30.09.2026 року тобто до закінчення навчання вона досягне віку - 20 років. Саме до цієї дати суд має право вирішити питання про стягнення аліментів на утримання позивачки, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зважує на наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Представник позивачки в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. До матеріалів позовної заяви позивачкою долучено копію ордеру про надання правничої допомоги № 1130272 від 30.07.2025 р. та акт приймання передачі наданих послуг від 31.07.2025 р. /а.с.37-38/. Враховуючи характер спірних правовідносин, суть спору та заявлені позивачкою вимоги, з дотриманням положень ст. 137 ЦПК України, суд приходить до обґрунтованого та виваженого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Ткаченка М.О. в сумі 3000 грн. З огляду на вмотивоване, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання доньки позивачки до часу закінчення нею навчання у вищезазначеному навчальному закладі. Окрім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial