Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 30.05.2015 року між ними укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1009. Від шлюбу [INFO] у них народилася донька. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, ними було втрачено почуття любові, фактично у шлюбних відносинах не перебувають. Подальше підтримування сімейних відносин із відповідачем вважає неможливим, а формальне перебування у шлюбі є недоцільним та не бажаним. На сьогодні кожен з них живе своїм особистим життям. Спільного господарства не ведуть. Будь-яке примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2025 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 06.10.2025 р. на адресу суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. 03.11.25 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимоги не заперечує. За наведених обставин, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які подали про це відповідні клопотання. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 30.05.2015 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1009, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] . [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про народження. Як встановлено судом, між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст.104\~Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту\~ст.112 Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , є неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства . Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Згідно із\~ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, примирення неможливе, а тому шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved