Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.11.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і фізичною особою [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 5942181124. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 7000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.4.1-4.2. та п. 4.4. цього Договору, його додатків. Тип кредиту кредит; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; дати надання кредиту: 05.11.2024 або наступний за ним календарний день; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. В той же час відповідач всупереч умовам договору Позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед позивачем складає 39 410,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18 410,00 грн. заборгованість за процентами; 14000,00 грн. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. Проценти нараховувалися з 05.11.2024 року по 24.08.2025 року включно. Розрахунок заборгованості, зокрема процентів у вищевказаному розмірі обумовлено тим, що Відповідачем проведено часткову сплату за Договором про надання грошових коштів у позику № 5942181124 від 05.11.2024 р. на загальну суму 2 100 грн., з якої даними зарахуваннями погашено проценти нараховані до 24.08.2025 р. за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,00%. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості за Договором позики у розмірі 39410,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В позовній заяві представник позивача вказав про розгляд справи за його відсутності та зазначив що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. Однак, відповідач не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, в зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.11.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і фізичною особою [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику № 5942181124. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.2. Договору позики, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором Згідно п. 2.3. Договору позики, сума кредиту (загальний розмір) складає: 7000 гривень. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п.2.4. тип кредиту кредит; п.2.5. строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 2.6. тип процентної ставки фіксована; п. 2.6.1. стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.7. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно п. 3.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Згідно п. 3.2. Договору, сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 05.11.2024 року або наступний за ним календарний день. На підтвердження укладання Договору позики між позивачем та відповідачем, позивач також надав роздруківку з підтвердженням відправлення на номер відповідача одноразового ідентифікатора для підпису Договору позики № 5942181124 та паспорт споживчого кредиту, який підписаний також електронним підписом відповідача. Також до матеріалів справи долучено Анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) у якій міститься інформація щодо позичальника [PERSON] та суми кредиту. Крім того, суду надано Договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023, укладений між ТОВ «ФК Контрактовий дім» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» про здійснення за плату переказів коштів з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів. Позивачем на підтвердження виконанням ним, як Позикодавцем, свої зобов`язань за Договором, та надання відповідачу грошових коштів в розмірі 7000,00 грн, долучено квитанцію до платіжної інструкції №20032-1354-159880930 про перерахування 05.11.2024 кредитних коштів шляхом поповнення картки № [NUMBER] . Відповідач всупереч умовам Договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед позивачем складає 39410,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18410,00 грн. заборгованість за процентами; 14000,00 грн. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за кредитом. Розрахунок процентів у вищевказаному розмірі обумовлено тим, що Відповідачем проведено часткову сплату за Договором про надання грошових коштів у позику № 5942181124 від 05.11.2024 р. на загальну суму 2 100 грн., з якої даними зарахуваннями погашено проценти нараховані до 24.08.2025 р. за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,00%. Згідно листа Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 10.10.2025 № 20.1.0.0.0/7-251007/100314-БТ банком на підставі ухвали суду від 05.09.2025 надано інформацію, що на картку відповідача було зараховано 05.11.2024 суму у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного. В силу ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України). Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), так згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч.6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на вказане вище, суд вважає, що між сторонами правомірно укладений Договір про надання грошових коштів у позику в електронній формі та у відповідності до вимог закону. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, у тому числі Закону України «Про електрону комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене вище, суд вважає, що відповідач [PERSON] підписавши зазначений Договір про надання грошових коштів у позику особистим електронним підписом, висловила своє волевиявлення щодо укладання Договору за конкретних умов. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На виконання вищенаведеної норми, позивачем надані належні та допустимі докази про наявність заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику, яка виникла у [PERSON] перед позивачем, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунками сум заборгованостей суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 18410,00 грн., яку суд стягує з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 14000,00 грн. неустойки за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки Договір про надання грошових коштів у позику № 5942181124 був укладений сторонами 05.11.2024 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нарахована позивачем неустойка у розмірі 14000,00 грн. не може бути стягнута із [PERSON] , оскільки відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем. Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 18410,00 грн., а всього у розмірі 25410,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Як слідує з матеріалів справи, позивачем були понесені наступні судові витрати: судовий збір за подачу позову в сумі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 гривень. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 18410,00 грн., а всього у розмірі 25410,00 грн. Отже сума задоволених позовних вимог становить 64,47 % (25410,00 грн.*100% / 39 410,00 грн.). Тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить: 1561,72 грн. (2422,40 грн. * 64,47 % / 100%). Представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»- адвокат Андрущенко М.В. в позовній заяві вказав, шо витрат на правову допомогу становлять 5 000,00 грн. та заявив, що докази понесених витрат будуть надані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України вказане питання судом на час прийняття рішення по справі не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: partial