Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

21.07.2025 року ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулося до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором № 10210966097 від 20.02.2021 року в розмірі 52074,31 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 10 000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.02.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір № 10210966097, згідно з умовами якого сума кредиту складає 30428,19 грн. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме: терміном на 24 календарних місяці та платності 4,5 % щомісячної комісії за управління кредитом та 0,01 % за користування кредитом. Перший внесок за товар склав 2000 грн. та сплачений покупцем продавцю в момент придбання товару. Факт отримання товару та послуги підтверджується особистим підписом покупця у видатковій накладній та/або відповідному правочині на отримання послуги. Розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування ним становить 1267,90 грн. із моменту укладення кредитного договору до 20.08.2021 року включно, а з 21.08.2021 року у розмірі 2637,18 гривень. Щомісячний платіж повинен сплачуватися до 20 числа кожного місяця. Кредит надавався на придбання товарів/послуг, що визначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 13.06.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 52074,31 грн. Ухвалою суду від 24.07.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (письмове провадження). Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. В матеріалах справи мається заява представника позивача про підтримання позовних вимог, з клопотанням про розгляд справи без участі його представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279\~ЦПК України не\~надходило. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.02.2021 між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір № 10210966097, за яким відповідач отримав кредит в 30428,19 грн, строком на 24 календарних місяців (п.п.3.6, 3.7). На період строку договору, нарахування процентів здійснюється за реальною річною процентною ставкою в розмірі 47,93 % річних від загальної суми кредиту, що становить 0,01% річних від суми кредиту та щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5% від суми кредиту (п.3.8). Договір підписано власноручно відповідачем [PERSON] . Пунктом 3.12 договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів/послуг, що зазначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту. 20.02.2021 року [PERSON] підписав заяву на отримання споживчого кредиту, в якій зазначені його особисті відомості/персональні дані як клієнта, інформацію про товар/товари, який клієнт має на меті придбати за рахунок кредитних коштів, інформація про трудову діяльність клієнта, відомості про фінансовий стан клієнта/витрати клієнта та дружини/чоловіка, контактна інформація, використання аналога підпису та печатки ТОВ «Сучасний Факторинг». У паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] 20.02.2021 року, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти. Сторонами погоджено графік платежів та основні умови кредитування, який містить інформацію про дату платежу, річні відсотки за користування кредитом, щомісячну комісію за управління кредитом, реальну процентну ставку та штраф при простроченні сплати чергового платежу, комісію РКО. Згідно листа зобов`язання про прийняття ТОВ «Сучасний Факторинг» рішення про надання споживчого кредиту від 20.02.2021 року [PERSON] надано споживчий кредит для придбання товарів за списком, вартістю 27677,80грн. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №10210966097 від 20.02.2021 року, [PERSON] надано кредит згідно з кредитним договором на суму 30428,19 грн. Заборгованість перед ТОВ "Сучасний Факторинг" за кредитним договором станом на 13.06.2025 складає 52074,31 грн, (в тому числі: тіло 29148,32 грн; відсотки та комісії за користування 22 925,99 грн), отримано оплати на суму 1280,00 грн. Станом на 13.06.2025 року заборгованість за кредитним договором не погашена. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит). Згідно частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті\~6 та\~627 ЦК України\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ст. 628 ч. 2 ЦК України\~передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 625 ч. 2 ЦК України\~боржник,\~який прострочив\~виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту. Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із\~ [PERSON] заборгованість за кредитним договором №10210966097 від 20.02.2021 року в розмірі 52074,31 грн. У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. судових витрат. Щодо вирішення судом питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою судом встановлено наступне. Відповідно до ч.ч.3-4\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір №20/06-СФ про надання правничої допомоги від 20.06.2025 укладений між АБ «ТАРАСА ОНИЩЕНКА» в особі адвоката Онищенка Т.О. та ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та акт наданих послуг від 20.06.2025 року з описом наданих послуг, та платіжну інструкцію від 08.07.2025 року про оплату правничої допомоги у розмірі 10000,00 гривень. За змістом частини 8 статті 141 ЦПКУкраїни розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежне від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 цього Кодексу). Відповідно до правового висновку, який наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Оскільки вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн за участь у даній справі, не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи та ціною позову, їх необхідністю для постановлення судового рішення, з огляду на той факт, що написання позовної заяви здійснено у типовій категорії справ та основний його зміст становить детальне цитування положень самого кредитного договору, а тому не потребує значних затрат часу на виконання таких робіт. Крім того в акті наданих послуг не має розмежування з зазначенням вартості кожної наданої послуги та витраченого часу на її надання, тому суд не має можливості оцінити необхідність надання усної консультації Замовнику щодо написання позовної заяви. Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, ціни позову, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в даній справі повинні складати 5000,00 гривень.

Outcome: approved