Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше встановленого Законом мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дитини. Також просить звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.09.2013 Виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області зареєстровано шлюб між сторонами. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей несе самостійно. Відповідач, який є батьком їх дітей, ухиляється від добровільного утримання спільних дітей, що є підставою для стягнення вищевказаних аліментів. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано для розгляду головуючому судді Нижнику Г.П. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 13.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просять розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно із ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що\~сторони з 14.09.2013 перебувають у шлюбі, який зареєстрований\~Виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області\~за актовим записом № 14 (а.с. 5). [PERSON] народилася [INFO] у селі Білокоровичі. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьками вказані сторони у справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] народився [INFO] у селі Білокоровичі. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] його батьками вказані сторони у справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається із копії довідки про реєстрацію місця проживання особи позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається із довідки, виданою Виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області за № 1917 від 14.03.2025 на утриманні позивачки [PERSON] перебувають дочка [PERSON] , 2014 р.н. та син [PERSON] , 2020 р.н. (а.с. 10). Розглянувши матеріали справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~(далі - Конвенція), визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). У частині третій\~статті 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріплене у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, відсутність на його утриманні інших осіб, суд вважає, що з [PERSON] \~слід стягнути аліменти на утримання дітей, згідно вимог ст. 183 СК України, а саме: в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття дочки [PERSON] , [INFO] , а потім в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття сина [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 03 квітня 2025 року. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі статей 182-201 СК України,

Outcome: approved