Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.03.2023 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №48/23-Т/ВЛ, згідно якого товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] . Вказує, що 22.11.2023 року в м. Луцьку по пр. Перемоги, 34а сталася ДТП за участю автомобілів «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2023 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] . При цьому, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] було застраховано за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР №213153822. Зазначає, що із виплатою страхового відшкодування звернулася потерпіла сторона і на підставі поданої заяви було складено страховий акт та здійснено виплату в розмірі 155182,20 грн. В подальшому, за зверненням товариства, ПрАТ «СК «КРЕДО» здійснило страхове відшкодування в розмірі 77631,09 грн. і різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 77554,11 грн. Вважає, що в розумінні ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання перед товариством відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування страхувальнику останнього. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства 77554,11 грн. завданих збитків та понесені судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 22.11.2023 року в м. Луцьку по пр. Перемоги, 34а сталася ДТП за участю автомобілів «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2023 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] (а.с. 16). Як слідує із матеріалів справи, на підставі страхового акту № 006.02676323-1 від 19.12.2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснила виплату [PERSON] страхове відшкодування в сумі 155185,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №66293217 від 29.12.2023 року (а.с. 28). В подальшому, 05.02.2024 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «СК «КРЕДО» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, відповідно до умов якого ТОВ «СК «КРЕДО» здійснило виплату ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 77631,09 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №736 від 12.02.2024 року та №752 від 13.02.204 року (а.с. 32-33). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-691цс15, яка згідно зі ст.\~360-7\~ЦПК України є обов`язковою для судів. Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.10.2018 року у справі 686/17155/15-ц сформував правовий висновок, відповідно до якого правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Аналогічні висновки сформульовані також у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі 344/3008/17, від 15.10.2020 року у справі №755/7666/19, від 16.02.2022 року у справі №709/370/20. Отже, враховуючи вищевикладене, з [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 77554,11 грн. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved