Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, за змістом якої просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2026 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 02.08.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, але продовжує навчання. Відповідач припинив в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка навчається, позивач не має можливості тільки за особисті кошти, маючи невисоку заробітну плату, надавати доньці все необхідне в період навчання. Відповідач є працездатним, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, за станом здоров`я не перебуває на обліку і має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. З огляду на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки на період її навчання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 18.08.2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків недоліків. 26.08.2025 року на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 18.08.2025 року. Ухвалою від 27.08.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи. 02.09.2025 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнав, що з 04 серпня 2006 року він та позивач перебували в зареєстрованому шлюбі, 02 серпня 2018 року рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з Позивачем. З 30 березня 2018 року на підставі судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з нього на дитину стягувалися аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, визнає лише частково. Зазначає, що аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) він не зможе виплачувати, визнає вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Зазначає, що беручи участь у бойових діях отримав ряд поранень, від яких також загострилися хронічні захворювання, що підтверджується медичними документами. Оскільки він сам постійно проходить лікування, не проходить службу та не має доходу (грошового забезпечення військовослужбовця), яке отримував раніше до поранень, то просить суд позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково, призначити сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання, призначене на 17.09.2025 року, сторони з`явились. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що має із відповідачем спільну доньку, яка досягла повноліття і продовжує навчання. Її доходу недостатньо, щоб забезпечувати потреби доньки, пов`язані із навчанням, тому просить стягнути аліменти із Відповідача. Відповідач є працездатним, проходить службу в Збройних Силах України, інших осіб на утриманні не має, тому може надавати матеріальну допомогу. Відповідач в судовому засідання проти позовних вимог заперечував частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з його заробітку (доходу) щомісячно. Додатково повідомив, що в зв`язку із численними пораненнями сам потребує постійного лікування, що вимагає додаткових коштів, через перебування на лікуванні він не отримує грошове забезпечення військовослужбовця у повному обсязі, а тому не має змоги надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі, ніж 1/6 частина доходів щомісячно. Представник відповідача - адвокат Гаркун Д.О. пояснив, що відповідач позов підтримує частково в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно. Акцентував увагу, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, що продовжує навчання. Сплата відповідачем аліментів у розмірі 1/6 частини його доходу буде забезпечувати рівень забезпечення дитини, що продовжує навчання, у розмірі, що перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для працездатної особи. Вважає, що такий рівень аліментів є достатнім. Подав клопотання про оголошення перерви з метою отримання та подання до суду довідок про доходи відповідача, а також сплати ним аліментів у належному розмірі до досягнення дитиною повноліття. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судовому засіданні зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, повідомила, що [INFO] досягла повноліття, але продовжує навчання. Отриманого розміру стипендії їй недостатньо для задоволення її потреб, пов`язаних із проживанням та навчанням, вона перебуває на утриманні її матері, яка також не має достатніх коштів для її належного утримання. Відповідач є її батьком, працює, отримує достатній рівень доходів, може надавати їй відповідне утримання у розмірі частини всіх видів його доходу щомісячно. Клопотання представника відповідача адвоката Гаркун Д.О. було задоволено, в судовому засіданні оголошено перерву до 24.10.2025 року. В судове засідання, призначене на 24.10.2025 року, сторони з`явились. Позивач подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме довідок про її доходи та розмір стипендії доньки, довідки про розмір отриманих аліментів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач та представник відповідача проти доручення доказів не заперечували. Суд ухвалою від 24.10.2025 року, внесеною до протоколу судового засідання, клопотання позивача про долучення доказів задовольнив, долучив до матеріалів справи письмові докази. Відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме довідок про його доходи та розмір сплачених аліментів до досягнення дитиною повноліття, а також медичні документи про його стан здоров`я. Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, проти доручення доказів не заперечували. Суд ухвалою від 24.10.2025 року, внесеною до протоколу судового засідання, клопотання відповідача про долучення доказів задовольнив, долучив до матеріалів справи письмові докази. Суд закінчив з`ясування обставин справи та перейшов до стадії ухвалення рішення суду, оголосивши дату та час його проголошення 03.11.2025 о 16 годині 00 хвилин. Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, вислухавши пояснення сторін, надані у судових засіданнях, на предмет їх належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами. [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.07.2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 546. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.08.2018 року у справі № 208/1800/18, що набрало законної сили 30.03.2018 року. 30.03.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано судовий наказ у справі № 208/1797/18, відповідно до якого з [PERSON] стягувались на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти у розмірі з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.03.2018 року і до повноліття дитини. [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 2025/009893094 від 21.07.2025 року. Відповідно до довідки, виданої директором Кам`янського енергетичного фахового коледжу Молочок О. від 06.08.2025 року за вихідним № 214, [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі за освітньо професійною програмою «Будівництво та цивільна інженерія» Кам`янського енергетичного фахового коледжу денної форми навчання. Навчання проводиться за регіональним замовлення за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року. [PERSON] отримувала аліменти від відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] до 07.07.2025 року у розмірі частини всіх видів його заробітку, що підтверджується Довідкою про отримання аліментів від 23.09.2025 року № 118838, Звітом про здійснені відрахування та виплати від 17.07.2025 року. Станом на день повноліття дитини 07.07.2025 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що підтверджується Довідкою про відсутність заборгованості по аліментах від 30.09.2025 року за № 122/94. [PERSON] як студент Кам`янського енергетичного фахового коледжу отримує стипендію у сумі 1 510,00 гривень щомісячно, що підтверджується Довідкою про доходи № 613 від 03.10.2025 року. Позивач [PERSON] працює в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» на посаді молодшого інспектора відділу охорони і отримує заробітну плату у сумі 11\~037 (за червень 2025 року), що підтверджується Довідкою за вих.. № 34/4-5065 від 06.10.2025 року. Відповідач [PERSON] проходить службу в Збройних Силах України. Відповідно до первинної медичної картки форми 100 (ПМК), виданої ЗМЗ ОБУ «Донецьк» 04.02.2025 року, солдат в/ч [NUMBER] [PERSON] був поранений 03.02.2025 року. Діагноз: АКБ без пошкодження барабаних перетинок. Закрита черепно-мозкова травма. Порез погляду. Стійкий цефалічний синдром. Гіпертонічна хвороба І ступеня. Відповідно до первинної медичної картки форми 100 (ПМК), виданої медичною ротою в/ч [NUMBER] 03.02.2025 року, солдат [PERSON] поранений 03.02.2025 року. Діагноз - Посттравматична цефалія. Відповідно до первинної медичної картки форми 100 (ПМК) № 14197/57, виданої [NUMBER] , 09.11.2024 року солдату [PERSON] встановлений діагноз:кишкова непрохідність, геморой. Відповідно до первинної медичної картки форми 100 (ПМК), виданої СП «Буковель», 04.11.2024 року солдат [PERSON] поранений, захворів 31.10.2024 року на позиції «Верес» - мінометний обстріл. Діагноз: мінно вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, АБТ без пошкодження Б/П. Відповідно до первинної медичної картки форми 100 (ПМК), виданої медичною ротою в/ч [NUMBER] , 11.06.2024 року, солдат [PERSON] поранений, захворів 11.06.2024 року. Діагноз: посттравматична цефалія, множинні ВООП спини, ВСП спини в ділянці лівої лопатки, ВОСП правої сідниці. Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), додаток № 5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, виданої Військовою частиною [NUMBER] № 177 від 18.02.2025 року, солдат [PERSON] , [INFO] отримав ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку, гострий період з стійким цефалічним синдромом, астенічним синдромом. Акубаротравма зі збереженням барабанної перетинки з обох боків. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини. Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), додаток № 5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, виданої Військовою частиною [NUMBER] № 945 від 14.03.2025 року, солдат [PERSON] , 31.10.2024 року отримав ВТ, акубаротравму без пошкодження барабанної перетинки. Цефалгічний синдром. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини. Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), додаток № 5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, виданої Військовою частиною [NUMBER] № 1306 від 12.07.2024 року, солдат [PERSON] , [INFO] отримав МВТ, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення грудної клітки, спини в ділянці лівої лопатки. Вогнепальні осколкові сліпі поранення правої сідниці. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини. Відповідно до довідки № 909 військово лікарської комісії, Додаток № 4 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, від 10.07.2024 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», проведено медичний огляд солдата [PERSON] . Стан після мінно вибухової травми (11.06.2024 р.) Вогнепальне осколкове сліпе поранення грудної клітини, спини у ділянці лівої лопатки, вогнепальне осколкове поранення правої сідниці. СПО (11.06.2024 р. видалення сторонніх тіл). Після травматична контрактура лівого плечового суглобу з тимчасовим порушенням функції. Травма легкого ступеню. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби, потребує відпустки на лікування після травми. Відповідно до Довідки військово - лікарської комісії, виданої Комунальним підприємством «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради від 24.02.2025 за № 286/37 солдату [PERSON] , проведено медичний огляд. Стан після ВТ (03.02.2025) Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гострий період зі стійким цефалгічним синдромом. Стан після акубаротравми (03.02.2025). Гострий двобічний кохлеоневрит. Сенсоневральна приглухуватість І ст.. Травма легкого ступеню. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби, потребує відпустки для лікування після травми. Відповідно до Довідки військово лікарської комісії № 2025-0922-0920-4362-0 від 22.09.2025 року, солдат (мобілізований(а)) [PERSON] , військова частина [NUMBER] , проведено медичний огляд 20.09.2025 року, встановлено, що непридатний до служби на підводних човнах, надводних кораблях, морській піхоті, десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення. Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Відповідач неодноразово проходив стаціонарне лікування, а саме з 12.06.2024 року по 13.06.2024 року; з 13.06.2024 року по 11.07.2024 року; з 04.11.2024 року по 09.11.2024 року; з 10.11.2024 року по 11.11.2024 року; з 11.11.2024 року по 06.12.2024 року; з 05.02.2025 року по 12.02.2025 року; з 12.02.2025 року по 24.02.2025 року; з 25.03.2025 року по 31.03.2025 року; 16.06.2025 року по 27.06.2025 року; з 30.09.2025 року по 14.10.2025 року, що підтверджується Виписками з медичної картки стаціонарного хворого. Дохід Відповідача за 2025 рік становить 587 218,06 гривень (за липень 2025 року 56\~700,93 гривень), що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-5. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Аналогічне положення міститься і у статті 4 ЦПК України. Відповідно до статті 18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: 1) встановлення правовідношення; 2) примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; 3) припинення правовідношення, а також визнання його недійсним, скасування; 4) припинення дій, які порушують сімейні права; 5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; 6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; 7) зміна правовідношення; 8) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Правовідносини щодо утримання батьками своїх повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України). Згідно з частинами першою - третьою статті 199 СК України якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відтак, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року). Згідно частиною першою другою статті 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша третя статті 89 ЦПК України). Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, вона проживає із матір`ю, наявний розмір стипендії та доходу матері дитини не можуть в повній мірі забезпечити її потреби на проживання та навчання. Натомість відповідач є особою працездатного віку, працює та отримує дохід у формі грошового забезпечення військовослужбовця у сумі понад 50 000 гривень на місяць, частково визнав позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), відтак може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Суд враховує, що відповідач протягом 2024 2025 років неодноразово проходив стаціонарне лікування, має ряд захворювань та травм, пов`язаних з проходженням військової служби та із захистом Батьківщини, за результатами проходження медичного огляду визнаний непридатним до окремих видів несення військової служби. Також суд бере до уваги, що обов`язок батьків утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини, тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби доньки сторін, з урахування вимог статті 182 СК України суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з позовними вимогами, а саме з 13.08.2025 року і до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до пункту першого частини першої статті 430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами статті 141 ЦПК України. Частинами першою, шостою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 131 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»/, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Правові засади\~справляння судового\~збору,\~платників,\~об`єкти та\~розміри ставок\~судового збору,\~порядок сплати,\~звільнення від\~сплати та\~повернення судового\~збору визначає Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року. Відповідно до\~частини першої\~статті 1\~Закону України\~№ 3674- VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина перша статті 3 Закону України\~№\~3674- VI). Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду: 1) позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Закон України «Про державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 року у статті 7 встановив, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028 гривень. Пункт 3 частини першої статті 176 ЦПК України зазначає, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, вимога про стягнення аліментів підлягає грошовій оцінці та, з огляду на це, є майновою вимогою, розмір якої становить ціну позову. Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача з 13.08.2025 року. Розмір доходу Відповідача за липень 2025 року становить 56\~700,93 грн. Отже, ціна позову у справі про стягнення аліментів складає 56 700,93 гривень (56\~700,93 х 6 міс. / 6). За подання позовної заяви сплаті підлягав судовий збір у сумі 1 211,2 гривень (56\~700,93 грн. * 1% = 567 грн, але не менше 1 211,2 грн та не більше 15 140 грн). Відповідач доказів звільнення його від сплати судового збору, клопотань про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру суду не надав. Тому, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, який мав бути сплачений позивачем, за подання до суду позовної заяви майнового характеру у сумі 1 211,2 гривень. Відповідно до частини шостої статті 141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial