Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

16.01.2025 представник позивача голова районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району Ф.Маєр звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , за змістом якої просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з кожного відповідача на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися малолітня [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) кожного боржника (батька та матері), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. За змістом позову, малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах (проживання у сім?ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов?язків з виховання дитини) відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 24.10.2024 N4498 «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до інформації Комунарського відлілу державної ресстрації актів цивільного тану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.10.2024 N725/32.10-01-26 батьками дитини є: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 16.10.2024 року до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР від 16.10.2024 N1544/01-02/12 щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір?ю та яку доставлено до закладу старшим інспектором ювенальної превенції ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майором Козачок А.П. , адже дитина була знайдена без догляду дорослих. Згідно з поданням відділу поліції N3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 16.10.2024 N7684/48/03/03-2024, на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 11.10.2024 о 19-23 годині за адресою: [ADDRESS] , у квартирі плаче дитина, мати відсутня. Прибувши за даною адресою, працівниками поліції виявлено заявницю [PERSON] , [INFO] , яка є знайомою матері дитини. Жінка прийшла щоб забрати гроші, які давала в борг [PERSON] , помітила відчинені вхідні двері до квартири, звідки чутно дитячий плач. Разом із сусідами, [PERSON] зайшла до квартири, де виявлено дитину - [PERSON] , [INFO] , яка знаходилася на підлозі, без нагляду дорослих. Так, 11.10.2024 о 23-55 годині, малолітню дитину, згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, доставлено працівниками поліції до лікарні у зв?язку з тим, що за вищевказаною адресою, дівчинку знайдено без нагляду дорослих. Дитину оглянув лікар-педіатр та встановлено діагноз: «гострий фарингіт». Малолітню госпіталізовано до педіатричного боксованого відділення. 16.10.2024 спеціалістами відділу спільно із фахівцем Запорізького міського центру соціальних служб здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] та складено відповідний акт обстеження умов проживання, акт оцінки потреб сім?ї/особи. Під час обстеження встановлено, що дану квартиру винаймає - [PERSON] , [INFO] , в помешканні є необхідні меблі, побутова техніка (холодильник не працює). Для дитини в наявності спальне місце, стілець для годування, одяг. В квартирі необхідно провести ретельне прибирання та упорядкування речей. Мати дитини надала усні пояснення з приводу ситуації в родині, з її слів вона має ще трьох дітей, яких у неї відібрано, без позбавлення її батьківських прав. Щодо даного випадку в її родині, жінка пояснює, що вона ненадовго вийшла до магазину, залишивши дитину саму, а коли повернулася разом із знайомим, доньку вже забрали. Жінка вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, залишила дитину саму, без нагляду дорослих, залишивши малолітню дівчинку в небезпеці. Крім того, відповідно до тверджень сторони позивача, згідно з даними акту оцінки потреб сім`ї/особи Запорізького міського центру соціальних служб, від 16.10.2024, в родині наявні ознаки складних життєвих обставин. Мати неналежним чином виконує свої батьківськи обов?язки. За місцем проживання родини не дотримано санітарно-гігієнічні норми. Батьком дитини згідно з даними свідоцтва про народження є - [PERSON] , [INFO] , але зі слів [PERSON] , він не є біологічним батьком дівчинки. Жінка пояснює, що уклала плюб із [PERSON] фіктивно, оскільки чоловік навчався в медичному університеті, і, уклавши шлюб з українкою, він мав змогу сплачувати за навчання меншу суму коштів. Місцезнаходження [PERSON] невідомо, засоби зв?язку відсутні. Родина ніколи разом не проживала. За змістом позовної заяви з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо виконання нею батьківських обов?язків, попереджено про наслідки ухилення від виконання батьківських обов?язків, роз?яснено механізм повернення дитини на виховання у родину. Також жінці рекомендовано звернутися до Комунарського відділу державної ресстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для отримання повторного свідоцтва про народження дитини, оскільки оригінал вона заклала в борг, в магазині, у відділі з алкогольними напоями. Після відібрання дитини з родини мати не поцікавилася, де її дитина, не розшукувала доньку, дізналася про те, де перебуває дитина, лише від фахівців служби у справах дітей та центру соціальних служб, які прийшли до неї додому. 23.10.2024 спеціалістами відділу вилучено оригінал свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , у магазині, у відділі з алкогольними напоями. Крім того, як вказує представник позивача, 23.10.2024 до відділу з?явилася [PERSON] , повідомила, що бажає повернути доньку на виховання у родину, зазначила, що з 11.10.2024 жодного разу не навідувала дитину у лікарні, причини не зазначила. Питання щодо доцільності/недоцільності повернення дитини в родину розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району 06.11.2024 (протокол N47), на яке особисто запрошено [PERSON] . Проте матір дитини не з?явилася, причини неявки не повідомила. На сьогоднішній день будь-які заяви, звернення від [PERSON] до відділу або до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не надходили. Разом з цим, відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 01.11.2024 N4586 «Про влашування в сім?ю патронатного вихователя» малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано в родину патронатного вихователя [PERSON] , де дитина перебуває по теперішній час. Відповідно до інформації відділу поліції N3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 24.10.2024 N7876/48/03/-2024 [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та за невиконання батьківських обов?язків, а за даними Запорізького міського центру соціальних служб під час проведення профілактичної роботи з родиною [PERSON] матір дитини зазначила, що вона ще молода та народить собі ще дитину. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.10.2023, цивільна справа N644/9419/21, пр. 2/552/3037/23, двоє інших малолітніх дітей [PERSON] відібрані від матері. Таким чином, на переконання сторони позивача, зазначені вище факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як злісне, свідоме ухилення від виконання матір?ю своїх батьківських обов?язків. Така поведінка суперечить інтересам дитини, що призводить до негативних наслідків. Через аморальну поведінку, налагодження свого особистого життя, матір не приділяє уваги дитині. Неодноразові спроби налагодити стосунки в родині, донести до матері, що вона несе відповідальність перед своєю дитиною, насамперед як найрідніша людина, не призвели до очікуваного результату. Після цього 18.12.2024 на засіданні комісії із захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (протокол N53), прийняте рішення підготувати матеріали для звернення до суду з даним позовом. На підставі наведеного, виходячи з інтересів дитини, оскільки відповідачі свідомо самоусунулись від виконання батьківських обов`язків з виховання, розвитку, навчання, лікування та матеріального забезпечення дітей, не виходять на зв`язок, з підстав, передбачених ст. 150, 155, 164-166, 181-183, 191 СК України, представник позивача просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 12.02.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, виклик відповідачів у справі здійснити через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи), яке відбудеться в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, визначено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються їх заперечення, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України роз?яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов, що також роз?яснено в ухвалі суду. Ухвалою судді від 17.04.2023 постановлено прийняти позовну заяву до свого провадження, справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Роз`яснено, що згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Крім того, повідомлено третій особі згідно з ч.4 ст.181 ЦПК України право подати пояснення щодо позову в 15-денний строк із дня вручення даної ухвали, а щодо відзиву - протягом 5 днів із дня його отримання, які мають відповідати вимогам ч.3-6 ст.178 ЦПК України. Копія позовної заяви спрямована відповідачеві Оріхівським районним судом Запорізької області, а копія вказаної ухвали суду отримана відповідачем 05.07.2023, про що у матеріалах справи наявне відповідне поштове повідомлення. Ухвалою суду від 14.04.2025 в порядку витребування доказів зобов`язано надати до суду: 1) Міністерство соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, інформацію стосовно взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи - [PERSON] , [INFO] , остання відома адреса місця проживання: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , остання відома адреса місця проживання: [ADDRESS] . В разі підтвердження зазначеної інформації надати відомості стосовно актуальної адреси фактичного місця проживання вказаної особи відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; 2) Департамент реєстрації Харківської міської ради відомості щодо адреси реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Харків, остання відома адреса проживання: [ADDRESS] ; 3) Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) засвідчений витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а саме, актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис №46 від 25.01.2024. Вказаною ухвалою постановлено відкласти підготовче засідання, виклик сторін та третіх осіб повторити. На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду 02.05.2025 надійшла відповідь Департаменту реєстрації Харківської міської ради, 08.05.2025 - відповідь Міністерства соціальної політики, та 19.06.2025 - відповідь Комунарського відділу ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), тобто, вимоги ухвали суду виконані в повному обсязі. Ухвалою суду від 30.06.2025 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Постановлено про дату, час та місце проведення судового засідання повідомити учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні присутній не був, відповідно до заяви, вх.№ від 22.09.2025, просить у зв`язку із наданням стороною позивача всіх наявних доказів, розглядати справу за відсутності сторони позивача, з урахуванням прав та інтересів дитини, а також висновку органу опіки та піклування. Крім того, заперечень стороною позивача проти заочного порядку розгляду справи не висловлено. Відповідачі в судовому засіданні присутні не були, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись неодноразово та належним чином, як за адресою фактичного проживання (останньою відомою), так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Так, відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, жодних заяв або клопотань до суду не подавали, маючи достатньо часу для висловлення заперечень проти позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа - патронатний вихователь [PERSON] відповідно до заяви, вх.№ від 02.06.2025, просить подальші засідання проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує Судом визнано за можливе здійснювати судовий розгляд справи за даних умов, з урахуванням скерованих заяв та наявних письмових доказів. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі, судом вчинено не було за відсутності клопотань учасників справи. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1,2 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. На підставі встановлених обставин та у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, за відсутності заперечень третьої особи, дотримання вимог ч.1,2 ст.280 ЦПК України, суд під час судового засідання 23.09.2025 ухвалив вирішувати справу на підставі наявних у ній доказів, а саме постановив ухвалу згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку, що видно з протоколу судового засідання. В судовому засіданні, почавши з?ясування обставин справи та перевірку їх доказами, дослідивши позовну заяву, суд оголосив перерву перед дослідженням письмових доказів, які вивчено 31.10.2025. Розглянувши позовну заяву, з`ясувавши правовідносини між сторонами та перевіривши їх наявними письмовими доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених судом фактичних обставинах справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] (відповідачі у справі), що підтверджено за даними засвідченої копії свідоцтва про народження, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) серії [NUMBER] від 25.01.2024 Відомості про батька зазначені відповідно до ст.133 СК України. Судом досліджено засвідчену копію актового запису про народження дитини - №46 від 25.01.2024, яку витребувано судом під час провадження справи в суді, за даними актового запису [PERSON] є третьою дитиною [PERSON] , актовий запис про шлюб між батьками складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Харків )(№5747 від 24.11.2018), адреси [PERSON] у актовому записі про народження дитини немає. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень у цивільній справі рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у цивільній справі №317/462/23, пр. 2/317/390/2023 від 13.04.2023, яке набрало законної сили 16.05.2023, позов виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Ухвалено відібрати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, передано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] під опіку держави. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/110267722). Крім того, Київським районним судом м.Полтави у цивільній справі №644/9419/21, пр.2/552/3037/23 ухвалено заочне рішення від 18.10.2023, яке набрало законної сили 18.11.2023, яким позов Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання задоволено, ухвалено відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття на користь державного закладу, в якому буде перебувати діти, починаючи з 11.10.2021 року. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, починаючи з 11.10.2021 року (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/114440982). Також, судом встановлено згідно з заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі №336/2216/25, пр. 2/336/1941/2025, від 18.07.2025, яке набрало законної сили 19.08.2025, позов Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав задоволено. Ухвалено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/129139987). Згідно з висновком органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району м.Запоріжжя від 08.01.2025, малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах (проживання у сім?ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов?язків з виховання дитини) відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 24.10.2024 N4498 «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до інформації Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного тану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.10.2024 N725/32.10-01-26 батьками дитини є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] 16.10.2024 до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» 30Р від 16.10.2024 N1544/01-02/12 щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір?ю та яку доставлено до закладу старшим інспектором ювенальної превенції ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майором Козачок А.П. , оскільки дитина знайдена без догляду дорослих. Згідно подання відділу поліції N3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 16.10.2024 N7684/48/03/03-2024, на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що 11.10.2024 о 19-23 за адресою: [ADDRESS] , у квартирі плаче дитина, мати відсутня. Прибувши за даною адресою, працівниками поліції виявлено заявницю [PERSON] , [INFO] , яка є знайомою матері дитини. Жінка прийшла щоб забрати гроші, які давала в борг [PERSON] , та помітила відчинені вхідні двері до квартири, звідки було чутно дитячий плач. Разом із сусідами, [PERSON] зайшла до квартири, де виявлено дитину - [PERSON] , [INFO] яка знаходилася на підлозі, без нагляду дорослих. 11.10.2024 о 23-55, малолітню дитину згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, доставлено працівниками поліції до лікарні у зв?язку з тим, що за вищевказаною адресою, дівчинку було знайдено без нагляду дорослих. Дитину оглянув лікар-педіатр та встановлено діагноз: «гострий фарингіт». Малолітню дитину госпіталізовано до педіатричного боксованого відділення. 16.10.2024 спеціалістами відділу спільно із фахівцем Запорізького міського центру соціальних служб здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] та складено відповідний акт обстеження умов проживання, акт оцінки потреб сім?ї/особи. Під час обстеження встановлено, що дану квартиру винаймає - [PERSON] , [INFO] , в помешканні є необхідні меблі, побутова техніка (холодильник не працює). Для дитини в паявності спальне місце, стілець для годування, одяг. В квартирі необхідно провести ретельне прибирання та упорядкування речей. Мати дитини надала усні пояснення з приводу ситуації в родині, з її слів вона має ще трьох дітей, яких у неї відібрано, без позбавлення її батьківських прав. Щодо даного випадку в її родині, жінка пояснює, що вона ненадовго вийшла до магазину, залишивши дитину саму, а коли повернулася разом із знайомим, доньку вже забрали. Жінка вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, залишила дитину саму, без нагляду дорослих, наразивши малолітню дівчинку на небезпеку. Відповідно до акту оцінки потреб сім?ї/особи Запорізького міського центру соціальних служб, від 16.10.2024, як видно з висновку, дослідженого судом, в родині наявні ознаки складних життєвих обставин. Мати неналежним чином виконує свої батьківськи обов?язки. За місцем проживання родини не дотримано санітарно-гігієнічні норми. Батьком дитини згідно з даними свідоцтва про народження є [PERSON] , [INFO] , але зі слів [PERSON] , він не є біологічним батьком дівчинки. Жінка пояснює, що уклала шлюб із [PERSON] фіктивно, оскільки чоловік навчався в медичному університеті, і, уклавши шлюб з українкою, мав змогу сплачувати за навчання меншу суму коштів. Місцезнаходження [PERSON] невідомо, засоби зв?язку відсутні. Родина ніколи разом не мешкала. З [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо її стану виконання батьківських обов?язків, попереджено про наслідки ухилення від виконання батьківських обов?язків, роз?яснено механізм повернення дитини на виховання у родину. Також, жінці рекомендовано звернутися до Комунарського відділу державної ресстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для отримання повторного свідоцтва про народження дитини, оскільки оригінал вона заклала в борг, в магазині, у відділі з алкогольними напоями. Однак, як видно з висновку, за п?ять днів після відібрання дитини з родини, мати не поцікавилася, де перебуває її дитина, не розшукувала доньку, дізналася де перебуває дитина лише коли до помешкання вийшли фахівці служби у справах дітей та центру соціальних служб. 23.10.2024 року спеціалістами відділу вилучено оригінал свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , у магазині, у відділі з алкогольними напоями. Наразі, оригінал свідоцтва про народження дитини перебуває в наявності відділі. Крім того, за даними висновку, 23.10.2024 до відділу з?явилася [PERSON] , повідомила, що бажає повернути доньку на виховання у родину, зазначила, що з 11.10.2024, жодного разу не навідувала дитину у лікарні, причини не зазначила. Зазначене питання щодо доцільності/недоцільності повернення дитини в родину розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району 06.11.2024 (протокол N47), на яке особисто запрошено [PERSON] . Проте матір дитини не з?явилася, причини неявки не повідомила. На сьогоднішній день будь-які заяви, звернення від [PERSON] до відділу або до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не надходили. Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 01.11.2024 N4586 «Про влаштування в сім?ю патронатного вихователя» малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано в родину патронатного вихователя [PERSON] , де дитина перебуває по теперішній час. Відповідно до інформації відділу поліції N3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 24.10.2024 N7876/48/03/-2024 встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та за невиконання батьківських обов?язків. Відповідно до інформації Запорізького міського ценгру соціальних служб під час проведення профілактичної роботи з родиною [PERSON] , матір дитини зазначила, що вона ще молода та народить собі ще дитину. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.10.2023, у цивільній справі №644/9419/21, пр. 2/552/3037/23, двоє інших малолітніх дітей [PERSON] відібрані від матері. Зазначені вище факти, як окремо, так і у сукупності, як видно з висновку, можна розцінювати як злісне, свідоме ухилення від виконання матір?ю своїх батьківських обов?язків. Така поведінка суперечить інтересам дитини, що призводить до негативних наслідків. Через аморальну поведінку, налагодження свого особистого життя, матір не приділяє уваги дитині. Неодноразові спроби налагодити стосунки в родині, донести до матері, що вона несе відповідальність перед своєю дитиною, насамперед як найрідніша людина, не призвели до очікуваного результату. Так, 18.12.2024 на засіданні комісії із захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (протокол N53) прийняте рішення підготувати матеріали для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Докази, зазначені у висновку органу опіки та піклування, долучені до матеріалів справи та досліджені судом, відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Ч.1,3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої ВРУ 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (HUNT v. UKRAINE, Заява N31111/04) Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 (Заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за ст.8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (п. 100, Справа "Мамчур проти України" від 16.07.2015, №10383/09). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що у справах стосовно дітей у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, виходячи із об`єктивних обставин спору, а потім осіб, які висувають відповідні вимоги. При цьому, згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини та Типове положення про комісію з питань захисту прав дитини. Так, згідно з п.3 Порядку, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей. Ч.8-9 ст.7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За нормами ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.1,2,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як передбачено ч.2,3 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених п.2, 4 і 5 ч.1 цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Ст.165 СК України врегульовано, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім того, згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Як передбачено ч.1 ст.12 вказаного закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Суд враховує й роз`яснення, наведені у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та виходить з того, що ухилення батька дітей [PERSON] від виконання своїх обов`язків протягом тривалого часу у цій справі знайшло своє підтвердження, адже відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина та доньки, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми протягом часу їх перебування і школі-інтернаті з травня 2020 року; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Таким чином, матеріали справи містять достатню сукупність доказів, які підтверджують доводи позивача про невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини - [PERSON] , а також її відібрання у матері, влаштування 01.11.2024 до сім?ї патронатного вихователя. За таких обставин, враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON] , беручи до уваги всі належні, допустимі та достатні докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, дані ЄДРСР, досліджені судом, висновок органу опіки та піклування, наявні акти та розпорядження (накази) й рішення районної адміністрації, суд вважає за доцільне задовольнити позов у повному обсязі, позбавити відповідачів батьківських прав відносно вказаної дитини. На переконання суду це рішення в повній мірі відповідає її інтересам, враховуючи тривале невиконання батьками своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку, навчанню, забезпеченню доньки, зокрема, відсутності навіть мінімальнох зацікавленості батька у долі доньки, а також нехтування матір?ю дитини своїми батьківськими обов?язками. За змістом ч.2-3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фі-зичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як передбачено ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки за нормою ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст.248 дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право: 1) на всебічний розвиток, виховання, освіту, повагу до її людської гідності; 2) на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; 3) на пільги, встановлені законом, при працевлаштуванні після закінчення строку перебування у зазначеному закладі; 4) на безоплатну правничу допомогу в порядку, встановленому Законом України "Про безоплатну правничу допомогу". Влаштування дитини до закладу, зазначеного у частині першій цієї статті, не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. При визначенні розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд має врахувати низку визначених у нормі права обставин. Проте, матеріали справи відповідних доказів не містять, особливостей стану здоров`я дитини, що б зумовлювало збільшення судом розміру аліментів, ніж це передбачено загальними нормами сімейного законодавство, учасниками справи не повідомлено. Відомості про майновий стан, доведений розмір витрат, а також наявність у платників аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суду не надані. Інших обставин, що мають істотне значення, судом під час розгляду справи не встановлено. Крім того, як передбачено ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Підстав для застосування норми ч.3 ст.182 СК України у даній справі не встановлено. Вказаною нормою передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов до суду пред`явлено 16.01.2025 (а.с.1). За приписами ч.2 ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Також, суд враховує, що за змістом ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тому, враховуючи доведеність тієї обставини, що з 01.11.2024 малолітня [PERSON] мешкає в іншій родині (патронатного вихователя), суд на підставі наведених вище норм у їх сукупності та взаємозв`язку вважає за доцільне стягнути з відповідачів аліменти на утримання доньки у розмірі по 1/4 частці від заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 16.01.2025, на користь опікуна (піклувальника), призначеного органом опіки та піклування [PERSON] [INFO] , або установи, на утриманні якої буде знаходитися вказана дитина, до досягнення нею повноліття. Суду не надано належних та допустимих доказів щодо розміру щомісячних особистих витрат та коштів, необхідних на утримання дитини. Проте, суд враховує, що встановлений чинним законодавством мінімальний гарантований розмір аліментів, необхідний для її утримання та виховання, підлягає захисту та має бути достатнім. При розгляді справи відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду у справі №645/731/18, провадження № 61-20399св19 від 08.04.2020. Таким чином, за результатами розгляду справи, встановивши фактичні обставини справи, взявши до уваги та надавши правову оцінку всім зібраним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості та достатності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає приписам ст.16 ЦК України та є ефективним для захисту прав дітей, відповідає їх законним інтересам. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини (до Комунарського відділу державної реєстрацї актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до п.14 ч.2 ст.3, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів, враховуючи рішення суду про задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав відносно дитини, а також про стягнення аліментів на її утримання, ціну позову (відповідно до положень п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України), підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у загальній сумі 4 844,80 гривень, із розрахунку: 1) із врахуванням ставки судового збору за розгляд позовної вимоги немайнового характеру відповідно до п.1-2 ч.4 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2025 року, за змістом ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3 028,00 гривень): 0,4*3 028,00 гривень =1 211,20 гривень з кожного з відповідачів; 2) із врахуванням ставки судового збору за розгляд позовної вимоги майнового характеру відповідно до п.1-1 ч.4 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2025 року, за змістом ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3 028,00 гривень): 0,4 * 3 028,00 гривень = 1 211,20 гривень з кожного з відповідачів.

Outcome: approved