Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та зайнтересованої особи У Рівненський міський суд Рівненської області надійшла на розгляд заява представника [PERSON] адвоката Сулковського Богдана Павловича, заінтересована особа Рівненська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі наказу № 95 від 31 березня 2000 року Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що у зазначеному Свідоцтві прізвище заявниці помилково вказано як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », унаслідок чого вона не може повноцінно реалізувати своє право власності на зазначене нерухоме майно, а орган, який видав документ, не має можливості виправити помилку, у зв`язку з чим заявниця звернулася до суду. Представник заінтересованої особи Рівненської міської ради Т.Кунаш у письмових поясненнях зазначає, що підстав для задоволення заяви [PERSON] немає, оскільки прізвище заявниці у Свідоцтві про право власності на житло, виданому 31 березня 2000 року, вказано правильно - « [PERSON] ». Зазначене написання відповідає даним паспорта, чинного на момент оформлення документів, а також заяві від 09 березня 2000 року про оформлення приватної власності, у якій заявниця сама зазначила таке написання. Розбіжності виникли пізніше у зв`язку із заміною паспорта та транслітерацією прізвища з російської на українську мову, що не свідчить про помилковість первинного написання. Крім того, у документах, долучених заявницею, містяться неточності й різночитання щодо прізвищ інших співвласників («Пастерникові», « [PERSON] »), що підтверджує відсутність належних підстав для внесення змін до правовстановлюючого документа. Враховуючи викладене, заінтересована особа вважає, що Свідоцтво про право власності оформлено правильно та просить суд відмовити у задоволенні заяви. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р. На виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України 24 вересня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла відповідь ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області № 5688/10381 щодо реєстрації місця проживання заявника. Згідно з відповіддю [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації 17.08.2018 р. за заявою, вибула у країну Іспанія. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2025 року зазначена заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження у справі з повідомленням (викликом) учасників справи. (а.с. 24-25) Представник заінтересованої особи Рівненської міської ради Т.Кунаш подала письмові пояснення із запереченнями щодо задоволення заяви, просить суд відмовити у задоволенні заяви. Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило. Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату судового засідання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Рівненської міської ради. Відповідно ч. 2 ст. 247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що згідно з наказом № 95 від 31 березня 2000 року Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказана квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності у Рівненському бюро технічної інвентаризації, про що зроблено відповідний запис у реєстровій книзі № 163-109-45139 від 11 квітня 2000 року. У травні 2025 року заявниця як співвласниця зазначеної квартири, [PERSON] , під час звернення до Центру надання адміністративних послуг із метою реєстрації місця проживання за вказаною адресою, виявила розбіжність між даними, зазначеними у Свідоцтві про право власності на житло, та своїми паспортними даними. Так, у Свідоцтві її прізвище вказано як « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянина України та інших офіційних документах як « [PERSON] ». З метою з`ясування обставин виникнення розбіжностей представником заявниці, адвокатом Сулковським Богданом Павловичем, було направлено адвокатський запит до КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації». Із наданої інвентаризаційної справи встановлено, що помилка у написанні прізвища « [PERSON] » була допущена ще на етапі оформлення заяви про приватизацію квартири № 9960 від 09 березня 2000 року та відтворена у долученій до справи довідці про склад сім`ї № 476 від 06 березня 2000 року. (а.с. 5-6) Заявниця надала суду докази, що підтверджують правильне написання її прізвища як « [PERSON] ». Так, згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 серпня 1987 року вона, уроджена [PERSON] , після укладення шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Крім того, листом Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України від 06 травня 2025 року № Т-21/6/5610-25 підтверджено, що під час обміну паспорта громадянина колишнього СРСР на паспорт громадянина України транслітерація прізвища здійснювалася з російської мови, внаслідок чого могла виникнути формальна різниця між літерами «и» та «і», однак правильним є саме написання « [PERSON] ».(а.с. 10-12) Згідно з відповіддю КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» № 461 від 05 вересня 2025 року, у підприємства відсутні повноваження щодо внесення будь-яких виправлень у вже видане Свідоцтво про право власності, оскільки воно є документом встановленої форми, який видавався до створення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, виправити допущену помилку в адміністративному порядку неможливо. (а.с. 17) Від встановлення зазначеного факту належності правовстановлюючого документа безпосередньо залежить реалізація права власності заявниці, а саме можливість вільно розпоряджатися належною їй часткою у спільній сумісній власності на квартиру, у тому числі укладати договори відчуження, дарування чи інші цивільно-правові угоди. ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті\~7\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~зазначено,\~що суд\~вправі розглядати\~справи про\~встановлення \~родинних \~відносин,\~ коли\~ цей\~факт \~безпосередньо \~породжує юридичні\~наслідки,\~ наприклад,\~ якщо\~підтвердження такого\~факту необхідне\~заявникові \~для \~одержання \~в органах,\~ що\~ вчиняють\~ нотаріальні\~ дії,\~ свідоцтва\~ про\~право на\~спадщину,\~ для\~оформлення права\~на пенсію\~ в\~ зв`язку\~ із\~ втратою\~годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Враховуючи подані докази, їх належність, допустимість і взаємний зв`язок, суд приходить до висновку, що у Свідоцтві про право власності на житло від 31 березня 2000 року була допущена технічна помилка у написанні прізвища заявниці « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Наявні у справі документи достовірно підтверджують, що власником зазначеної частки у квартирі є саме [PERSON] , [INFO] . Отже, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, а факт належності Свідоцтва про право власності на житло [PERSON] має бути встановлено судом, оскільки це необхідно для забезпечення реалізації її права власності та усунення перешкод у здійсненні розпорядження належним майном. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернулася із заявою про встановлення факту, що для неї має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved