Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кудрінська Юлія Євгенівна, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення додаткових витрат, та в уточненій позовній заяві просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнути з [PERSON] також додаткові витрати на утримання дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття у розмірі 12000 гривень на кожну дитину, та стягнути одноразові витрати у розмірі 25000 гривень (50% вартості ортодонтичного лікування) за допомогою брекет системи, а також вирішити питання розподілу судових витрат, а саме стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.11.2009 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, який рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.03.2025 року було розірвано. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] , які проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Позивач працює помічником вихователя в закладі дошкільної освіти «Веселка» та її середній заробіток становить 8803,87 грн щомісячно, однак враховуючи стан здоров`я дітей, позивач постійно вимушена позичати грошові кошти з метою належного виконання рекомендацій лікарів, а саме проведення необхідних обстежень, отримання консультації лікарів, купівлю медикаментів та інше. Також після відвідування стоматолога обом дітям призначено ортодонтичне лікування за допомогою брекет-системи вартістю 25000 гривень на одну дитину, тобто для обох дітей це лікування коштуватиме у розмірі 50000 гривень. Представник позивача також зазначає, що позивач постійно несе грошові витрати на оплату мобільних телефонів для дітей в розмірі 600 гривень на місяць, також витрачає приблизно 16\~000 - 17\~000 гривень на придбання продуктів харчування для двох дітей, 600 гривень на оплату школи, 1500-2000 гривень на придбання одягу, 2500-3000 гривень на придбання ліків на одну дитину, тобто у середньому на одну дитину позивач витрачає 10000-12000 гривень, і це не враховуючи непередбачених витрат, які також є в наявності, і позивачка вимушена звертатися до своїх рідних, які також не в змозі постійно підтримувати її дітей. Відповідач [PERSON] працездатний, працює, інших дітей на утриманні не має, в добровільному порядку не виконує зобов`язання щодо утримання дітей, також не приймає участі у додаткових витратах на лікування дітей, які мають хронічні захворювання та інше. Надати довідку про доходи відповідача не представилося можливим, через конфіденційність інформації, однак до позову додано докази того, що відповідач є власником декількох земельних ділянок загальною площею 0,9937 га., на якій вирощує різноманітні культури, орендує спеціальну техніку за допомогою якої він збирає та продає ці культури. На протязі спільного життя у шлюбі позивачу було відомо, що відповідач отримував дуже достойний дохід від вирощування сільськогосподарських культур, тому відповідач має можливість сплачувати аліменти та фінансово брати участь у додаткових витратах на дітей, що пов`язані з їх лікуванням, харчуванням, навчанням. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та вирішити питання розподілу судових витрат. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 22 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. 20.06.2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач частково визнає заявлені позовні вимоги, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку доходу, на утримання дітей. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з нього додаткових витрат на дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття у розмірі 12000 гривень на кожну дитину, що є дуже великою сумою, яка фактично нічим не підтверджена, окрім бажання позивачки її отримати, тому є безпідставною. Позивачка зазначає, що він є власником двох земельних ділянок і має можливість сплачувати аліменти та брати участь у додаткових витратах на дітей, однак купівля продуктів харчування, одягу, поповнення мобільного зв`язку не є додатковими витратами, так як такі витрати враховуються при визначенні розміру аліментів. Позивачка не надала жодних належних доказів, що дітям було рекомендовано спеціальний режим харчування, а стосовно витрат на ліки то позивачкою не додано жодного доказу понесення таких витрат, а тому такі витрати на даний час є тільки такими, що можливо виникнуть у майбутньому, тому відсутні підстави для їх задоволення. Що стосується коштів на оплату школи, то навчання в Україні безкоштовне і не зрозуміло, за що вноситься плата, за які освітні послуги, і якщо це є добровільний внесок і не може бути обов`язковим, то не зрозуміло саме за який період все це здійснюється. Стосовно твердження позивачки, що після відвідування стоматолога обом дітям призначено ортодонтичне лікування за допомогою брекет-систем на загальну вартість 50000 гривень, то він готовий сплатити дані послуги за наявності підтверджуючих доказів на такі витрати. Витрати на ремонт технічних пристроїв, на лікування, відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків та утримання дитини. На його думку позивачка не надала жодних належних доказів щодо необхідності у додатковому утриманні дітей, тому просить суд у цій частині відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того відповідач подав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу так як розмір правничої допомоги в сумі 20000 гривень є завищеним та необґрунтованим, представником позивача не надано детального опису наданих робіт (послуг), що є обов`язковим, так як для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Просить зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу до 2000 гривень. 25.06.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій на спростування заперечень відповідача зазначено, що додаткові витрати на дитину це витрати понад розмір звичайних аліментів, які пов`язані із особливими потребами дитини. Відповідач умисно упереджено ставиться до наданих доказів, оскільки долучені квитанції є свідченням собівартості продуктів харчування, які позивач купляє регулярно для дітей, що у середньому складають щомісячні витрати на харчування у розмірі 16000-17000 гривень. Що стосується того факту, що всі витрати, які позивач вважає додатковими це її власне бажання а не рекомендації лікарів то просить звернути увагу відповідача на перелік витрат, які саме закон визнає додатковими а це і є витрати на лікування, розвиток дітей та на особливе навчання. Стосовно витрат на лікування, всі рекомендації лікарів зазначені у виписках з медичних карт дітей, а передбачувані витрати на ліки із урахуванням рекомендацій лікарів позивачем надано підтвердження з мобільного за стосунку «Таблетка», де вбачається ціна саме на ці лікарські препарати в підтвердження їх вартості. Також відповідач добре обізнаний у тому що син [PERSON] має затримку речі та постійно знаходиться під наглядом спеціалістів та йому показано особливі умови та режим навчання. Всі ці факти свідчать, що неповнолітні діти дійсно потребують додаткових витрат, що пов`язані з їх лікуванням та особливим навчанням. Зазначає, що велика частина витрат є непередбачуваною та не регулярною, так як діти зростають та з часом їм потрібний інший одяг, взуття, відповідні умови для існування та розвитку, а заробітна плата позивача, яка щомісячно в середньому становить 8803,87 грн, не дозволяє створювати дітям саме ті умови, яких вони потребують та позивачка вимушена звертатися до своїх батьків за допомогою. Щодо надання належних доказів на потребу дітей у ортодонтичному лікуванні то до матеріалів справи додано рекомендації лікаря-стоматолога із зазначенням вартості такого лікування, що є належним доказом. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 26.06.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшло заперечення на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, де зазначено, що за умовами п.1.1.1 договору №01/04-02 від 02.04.2025 року про надання правової допомоги передбачено, що сума винагороди за повний супровід справи про стягнення аліментів складає 20000 гривень, тобто з домовленістю сторін передбачено фіксований розмір оплати послуг адвоката за надання правової допомоги, тому у разі встановлення фіксованої оплати детальний опис робіт виконаних під час надання правової допомоги не потрібен. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до норм чинного законодавства та практики ВС просить відмовити відповідачу у його клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу. 03.07.2025 року на адресу суду в порядку ст.180 ЦПК відповідачем подано заперечення, у якому відповідач зазначає, що йому не зрозуміла позиція позивачки стосовно того якщо витрати на харчування не відносяться до додаткових витрат і ним визнається позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, тоді чому позивачка вимагає стягнення додаткових витрат у розмірі 12000 гривень на кожну дитину щомісячно. Що стосується того, що їх спільний син [PERSON] мав певні особливості розвитку, а саме затримка мовлення, однак дана проблема вже вирішена. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами такими як витрат на лікування , рецептами лікарів, довідками чеками та ін.., а при стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. При зверненні до суду позивач має довести розмір коштів витрачених або тих, які були витрачені періодично і їх зв`язок із існуванням особливих обставин. Щодо стягнення одноразової компенсації витрат у розмірі 25000 гривень ортодонтичного лікування за допомогою брекет-системи, то позивачкою надано дві незрозумілі йому рекомендації про потребу дітям ортодонтичного лікування, однак із вказаних доказів не зрозуміло, яким саме лікарем являється [PERSON] та на підставі чого вона зробила такий висновок, і чи має вона право надавати такі послуги. Просить позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини задовольнити в повному обсязі, в іншій частині позовних вимог відмовити. Також відповідачем подано клопотання щодо призначення судово-стоматологічної експертизи. 16.07.2025 року на адресу суду від позивача надійшло заперечення щодо клопотання про призначення експертизи, посилаючись на те, що в матеріалах справи наявні докази щодо необхідності ортодонтичного лікування неповнолітніх дітей за допомогою брекет-систем, які є достатніми та проведення додаткової судово-стоматологічної експертизи призведе лише до втрати часу, необхідного для розгляду справи, яку судом вирішено проводити у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2025 року клопотання відповідача задоволено, призначено по справі судово-стамотологічну експертизу. 09.10.2025 року на адресу суду надійшов висновок №049 ДСУ «Чернівецьке ОБСМЕ» від 17.09.2025 року. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.10.2025 року поновлено провадження по справі та розгляд справи призначений на 30.10.2025 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] адвокат Кудрінська Ю.Є. в судовому засіданні 30.10.2025 року, в режимі відеоконференції, надала пояснення суду аналогічні викладеним у позовні заяві та запереченнях на відзив, просила задовольнити позовні витяги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] адвокат Житарюк В.О. в судовому засіданні 30.10.2025 року, заявлені позовні вимоги визнала частково, а саме позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх його доходів визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення, щодо стягнення додаткових витрат на дітей, то у задоволенні цієї вимоги просила відмовити за її безпідставністю та не обґрунтованістю, посилаючись на доводи викладені у відзиві та запереченнях. Щодо вимоги про стягнення витрат у вигляді сплати ортодонтичного лікування дітей, то зазначає, згідно висновку експерта у такому лікуванні має потребу їхня донька [PERSON] , щодо [PERSON] , то висновком експерта така необхідність не підтвердилася, тому вказані позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме на суму 12500 гривень - половину вартості лікування. Також підтримала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 2000 гривень, посилаючись на обґрунтування зазначені у вказаному клопотанні. Фактичні обставини встановлені судом. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши письмові\~докази,\~заслухавши пояснення\~сторін,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.03.2025 року, розірвано (а.с.15). У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.09.2024 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13,14). Довідкою виданою виконкомом Хотинської міської ради за №1250 від 28.03.2025 року підтверджено, що до складу сім`ї [PERSON] входять донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.16). Як вбачається із довідки виданої Хотинським опорним академічним ліцеєм за №01-22-95,01-22-96 від 25.03.2025 року [PERSON] навчається у 8-В класі даного закладу, а [PERSON] у 5-В класі (а.с.17). Довідкою виданою Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Веселка» від 07.04.2025 року за №01-31-02/34 [PERSON] працює помічником вихователя в даному закладі з 24.09.2018 року по даний час (а.с.18). Довідкою виданою Хотинською міською радою за №1447 від 07.04.2025 року підтверджено що середній заробіток [PERSON] складає 8803,87 гривень (а.с.19). Як вбачається із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] 2013 р.н., останньому рекомендовано нагляд сімейного лікаря, уникати переохолодження, загартовування, відвідування дитячого санаторію пуль монологічного типу, диспансерний нагляд у пульмонолога-алерголога (а.с.20). Як вбачається із виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] 2010 р.н., останні й рекомендовано нагляд сімейного лікаря, уникати переохолодження, загартовування, відвідування дитячого санаторію, диспансерний нагляд у нефролога, алерголога (а.с.21). Згідно рекомендацій лікаря [PERSON] , [PERSON] [INFO] ,та [PERSON] [INFO] , потребують ортодонтичного лікування на загальну суму вартості лікування 50000 гривень (а.с.22). Судом досліджено фото середньої вартість відповідних ліків, платіжних інструкцій щодо оплати за послуги (батьківська плата) учень [PERSON] на суму 270,70 гривень, оплати мобільного зв`язку (а.с.23-31). Як вбачається із копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] являється власником земельної ділянки кадастровий номер 7323084300:03:005:0134 для ведення сільського господарства площею 0,0946 га, та земельної ділянки кадастровий номер 7323084300:03:002:0170 для ведення селянського господарства площею 0,9937 га (а.с.32,38). До матеріалів справи позивачем долучені копії чеків із магазинів на придбання продуктів харчування, засобів гігієни та інше (а.с.39-52). Судом досліджено висновок експерта №049 від 17.09.2025 року по факту встановлення стану здоров`я відносно неповнолітнього гр. [PERSON] та [PERSON] (а.с.131-135). Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.10 ст.7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову(ст.191 СК України). Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей а також виходячи з потреб дітей та їх належного забезпечення, обов`язку батьків утримувати дітей, обґрунтованості заявленого розміру аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на обох дітей у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Щодо стягнення додаткових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття у розмірі 12000 гривень на кожну дитину, і обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що позивач на утримання двох дітей щомісячно несе такі витрати, як оплата продуктів харчування 16000-17000 гривень, 600 гривень оплата школи, 1500-2000 гривень купівля одягу, 2500-3000 гривень придбання ліків на одну дитину та 600 гривень на поповнення дітям послуг телефонного зв`язку, як вбачається з наданих позивачкою підтверджень додаткових витрат. Проаналізувавши матеріали справи та додані докази на підтвердження заявлених вимог, суд зазначає, що зазначені позивачем витрати на купівлю продуктів харчування, одягу, поповнення мобільного зв`язку, не входять до додаткових витрат на утримання дітей та є складовою частиною аліментів, тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Надані позивачем фото вартості ліків та рекомендації лікаря щодо їх приймання, не є належними доказами понесених витрат на лікування, оскільки надані лікарем виписки із медичних карт дітей носять рекомендаційний характер, без зазначення часу приймання відповідних ліків, частоти їх використання, тощо. Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Даний висновок узгоджується й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 185 СК України, стягуються додаткові витрати на дитину, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат, з підтвердженням належними, допустимими та достатніми доказами у справі як сам факт понесення таких витрат, так і ту обставину, що такі витрати входять до складу саме додаткових витрат, а не аліментів. За положенням ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині про стягнення щомісячного стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 12 000 гривень на кожну дитину, до досягнення ним повноліття, у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю належними та допустимими доказами. В той же час суд враховує положення ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України визначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, за змістом яких суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача одноразових витрат у розмірі 25 000 гривень (50% вартості ортодонтичного лікування) за допомогою брекет-систем на двох дітей, враховуючи наявність у матеріалах справи довідки від лікаря про необхідність такого лікування із зазначенням вартості такого, суд приходить до висновку що така вимога підлягає до задоволення, оскільки додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, та можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Як вбачається із висновку експерта №049 ДСУ «Чернівецьке ОБСМЕ» від 17.09.2025 року при консультуванні неповнолітньої [PERSON] на кафедрі стоматології Буковинського державного медичного університету виявлено «відхилення від зубної дуги у фронтальній ділянці верхньої щелепи…» Дитині рекомендована консультація ортопеда з метою встановлення незнімною ортодонтичної апаратури…. До них належать брекет-системи, апарати для розширення щелеп. При консультації малолітнього [PERSON] на кафедрі стоматології Буковинського державного медичного університету не виявлено «значних відхилень від форми зубної дуги»… дитині рекомендована консультація ортопеда з можливістю використання ортодонтної апаратури… які пацієнт може самостійно знімати та надягати для корекції прикусу. Тобто, як вбачається із змісту висновку експерта потреба у ортодонтичному лікуванні ) за допомогою брекет-систем у доньки [PERSON] , сину [PERSON] таке лікування не є необхідним, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення, а саме на суму 12500 гривень, які відповідачем визнаються, що становить 50% вартості ортодонтичного лікування, яке зазначено позивачкою. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. ст.\~4,\~5 ЗУ «Про судовий збір»\~та\~ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. З огляду на зазначене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позов майнового характеру в сумі 1211,20 грн. Щодо стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надано копію до договору про надання правової допомоги №01/04-02 від 02.04.2025, згідно п.1.1.1. якого сума винагороди за повний супровід справи про стягнення аліментів складає 20000 гривень, а також копію платіжної інструкції щодо перерахування позивачем вказаної суми. В п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вказано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В свою чергу, в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, обґрунтовуючи тим, що вказаний розмір є завищеним та враховуючи дану категорію справи є неспівмірним із наданими адвокатом послуг, тому просили суд зменшити розмір витрат правової допомоги до 2000 гривень. Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: partial