Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2025 у справі № 753/7074/25 було задоволено клопотання представника позивача та замінено первісного відповідача (Дарницьку РДА м. Києва) належним відповідачем - Київська міська рада (код ЄДРПОУ: 22883141, адреса: вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, електронна пошта: kmr@kmr.gov.ua) Стислий виклад позиції позивача. Позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Київ. На обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON] . Після смерті бабусі залишилась спадщина, у вигляді нерухомого майна, а саме квартира [ADDRESS] . Вказана квартира належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-1398 від 08.07.2003. Позивач, з 25.03.2003 постійно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проте, з 2017 року, втому числі й на момент смерті [PERSON] - 11.05.2022 позивач постійно проживав разом із бабусею за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що надавав грошові кошти та сплачував всі комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Крім того, постійно забезпечував їх з бабусею продуктами харчування, сплачував за комунальні послуги та додаткові витрати. Також, [PERSON] зазначає, що повністю здійснював оплату за поховання [PERSON] , а також оплату поминального обіду. Після поховання бабусі [PERSON] залишився проживати за адресою: [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини об`єктивними перешкодами, пов`язаними з необізнаністю про наявність заповіту. Додатковою перешкодою Позивач вказує воєнний стан (часті повітряні тривоги, перебої в роботі нотаріусів та державних нотаріальних контор в місті Києві) в Україні та ведення бойових дій, а також змінами в законодавстві щодо перебігу строків у спадкових правовідносинах під час воєнного стану. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач подав відзив на позов, просив суд відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог. Відповідач вказав, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про те, що не має інших спадкодавці після смерті спадкодавця; також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спір про право на спадщину відсутній; позивачем не надано доказів його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] ; також позивачем не надано доказів звернення 10.11.2022 до Шістнадцятої Київської нотаріального контори; позивачем не надано доказів на підтвердження того, що йому стало відомо про наявність заповіту лише 16.02.2025. Учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ. [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.05.2022, актовий запис № 1117. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Право власності на це майно підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2003 № 4-1398. Згідно із заповітом, посвідченим 08 липня 2003 року державним нотаріусом 16-ої Київської нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. за № 4-1402 від 08.07.2003 [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] (Позивач). Шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив 11.11.2022. 24.03.2025 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федосенко А. Є. з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федосенко А. Є. від 25.03.2025 № 44/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру номер [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на день смерті місце реєстрації: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив строк для її прийняття, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Відповідно до відповіді нотаріуса після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 6/2025. ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Спірні правовідносини у цій справі полягають у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом (інші спадкоємці відсутні), прагне поновити своє право на спадкування після смерті бабусі. Суд має оцінити обґрунтованість цих причин для вирішення спору з органом місцевого самоврядування, зважаючи на відсутність інших спадкоємців. ОЦІНКА СУДУ. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина перша та друга статті 1269 ЦК України). Строки для прийняття спадщини врегульовано у статті 1270 ЦК України. Зокрема, для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Позивач пропустив цей строк. Водночас за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (пункти 57, 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)). За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (пункти 54, 55 вказаної вище постанови). У цій справі, шо розглядається, Суд причини пропуску строку для прийняття спадщини оцінює з урахуванням того, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України в нашій державі з 24 лютого 2022 року діє воєнний стан, який безпосередньо вплинув на всі сфери життя, в тому числі й на відносини спадкування. Держава також визнала, що існують об`єктивні обставини, що впливали на своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, тому з метою дотримання прав громадян були прийняті, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану", Закон України 08 листопада 2023 року № 3450-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини". Суд вважає, що за конкретних обставин воєнний стан, бойові дії в Україні, та правова невизначеність щодо зупинення строків звернення спадкоємців із заявою про прийняття спадщини - це об`єктивна та непередбачувана обставина, яка ускладнила вчасне звернення позивача до нотаріуса. Суд, визначаючи додатковий строк для прийняття спадщини, бере до уваги не лише вказані вище обставин, а й ураховує те, що відсутні інші спадкоємці. Також важливо, що орган місцевого самоврядування не звертався до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою, тому судове рішення про встановлення додаткового строку не лише не порушує принцип верховенства права, а й не посягає на законні інтереси територіальної громади, забезпечуючи справедливе вирішення справи. Навпаки, за висновком Суду надання додаткового строку відповідає вимогам справедливості та розумності, ураховуючи надскладні умовах, що склалися в країні. Суд, ухвалюючи рішення, забезпечує справедливий баланс між законними інтересами Позивача як єдиного спадкоємця, який об`єктивно не міг реалізувати своє право вчасно, та публічними інтересами, які не обмежуються виключно майновим аспектом, тобто безоплатним набуттям майна у власність територіальної громади. У даному випадку публічний інтерес, який полягає у реалізації права єдиного спадкоємця на спадкове майно, переважає майновий інтерес територіальної громади. Це сприяє загальній стабільності відносин власності в державі, ураховуючи також те, що спадщина відумерлою не визнавалась. В умовах воєнного стану відмова у поновленні строку для спадкування конкретного майна, що є предметом спору, стала б проявом надмірної формальності, що суперечить суті правової держави і не відповідає принципу верховенства права. Відмова у задоволенні позову призведе до несправедливого позбавлення Позивача його права на спадкове майно. З цих підстав, Суд,

Outcome: approved