Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У серпні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду через систему «Електронний суд» з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що 17.11.2009 між сторонами зареєстровано шлюб, спільних дітей немає. Спільне проживання подружжя припинилося у червні 2022 року у зв`язку з різними життєвими обставинами та проживанням у різних країнах. Примирення є неможливим. 27.08.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 01.10.2025. 04.11.2025 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Сторони в судове засідання не з`явились повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку. Відповідач з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 17.11.2009 [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON] ) перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1569, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах справи відсутні докази наявності стільних дітей у подружжя. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява подана до суду у серпні 2025, в заяві від 04.11.2025 позивач підтримав позов, сторони в судове засідання для надання пояснень не з`явились та будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду (посвідчення категорії 1),\~ тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved