Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 29.03.2022 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем, спір з цього приводу у сторін відсутній. За словами позивача подружнє життя у подружжя не склалось. Протягом останніх років відношення між сторонами поступово погіршувались і позивач остаточно усвідомив, що вони мають різні погляди на життя та втратили взаєморозуміння, а будь-які спроби примирення не дали бажаних результатів через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На момент подання позову до суду сторони більше року проживають окремим життям, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим і суперечить інтересам позивача та їхньої дитини. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2025 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було передано за підсудністю на розгляд до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області. Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте його представник надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги позивач підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, проте надала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, зазначила, що позов пред`явлено за попередньою домовленістю сторін, тому визнає позовні вимоги та надає згоду на розірвання шлюбу. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2022 року сторони зареєстрували шлюб у Броварському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено актовий запис №141 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved