Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №95296 від 20.01.2022 в сумі 38091,40 грн., мотивуючи тим, що\~20.01.2022 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено у письмовій формі кредитний договір №95296 відповідно до якого, типом кредиту є кредитна лінія. Перший транш в сумі 12500 грн, проценти за користуванням 240% річних, строк кредитування 546 днів. 28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір відступлення прав вимоги №28012025. Відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на корить ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами в тому числі і за договором №95296 від 20.01.2022. Відповідач не виконав зобов`язання перед банком та має заборгованість в сумі 38091,40 грн., з яких: 12402 грн за тілом кредиту, 23689,40 грн за процентами, 2000 грн. за комісією. Просить стягнути судовий збір та 13000 грн витрат на правничу допомогу. Відзив на позовну заяву не надано. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило, відзив на позовну заяву не надано. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд також враховує правові висновки, викладені у постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) про те, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема «адресат відсутній за вказаною адресою». 29.10.2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 17 січня 2022 року [PERSON] звернувся\~з заявою\~№1000352454\~на видачу\~кредиту до\~ТОВ «ФК\~«Кредіплюс» з проханням надати кредит (а.с.28). 20.01.2022 ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №95296. Відповідно до договору перший транс в сумі12500 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10000 грн на рахунку/картку позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2500 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240%. Комісія - 2500 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 20% від загальної суми першого траншу. Загальні витрати за першим траншем складають 34274,26 грн. Орієнтовна загальна вартість першого траншу для позичальника складає 46774,26 грн. Другий транш, в сумі, що не може перевищувати 55556 грн. Загальний строк кредитування складає 1278 днів. Строк на який надається перший транш 546 днів. Строк на який надається другий транш складає 84 днів до 24 місяців. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою 550%. Комісія не може перевищувати 7500 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день отримання другого траншу за ставкою, що не може перевищувати 25% від загальної суми другого траншу. Загальні витрати за другим траншем складають 124269,96 грн. Орієнтовна загальна вартість другого траншу для позичальника не перевищить 177180,24 грн. (а.с.18-19) З графіку платежів вбачається, 20.01.2022 дата видачі кредиту в сумі 12500 грн. кількість днів 546, чиста сума кредиту - 46774,26 грн., сума кредиту за договором - 12500 грн., проценти за користування кредитом - 34256,26 грн., за обслуговування кредитної заборгованості - 18 грн. (а.с.26) 20.01.2022 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.26 на звороті-27). Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28.01.2025 [PERSON] має заборгованість 38091,40 грн., з яких: 12402 грн за тілом кредиту, 23689,40 грн за процентами, 2000 грн. за комісією (10) 28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28012025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс», відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, грошові вимоги до боржників віказаними у реєстрі боржників в тому числі за договором №95296 від 20.01.2022 (а.с.9 на звороті-15). Сплата коштів за вказаним договором факторингу підтверджується квитанцією від 28.01.2025 (а.с. 14). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28012025 від 28.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі\~38091,40\~грн (а.с. 16 на звороті,17). IV. Норми права. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054\~ЦК\~України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 526\~ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~п.1)\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений\~іншою особою\~внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.1078\~ЦК\~України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . V. Оцінка суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти не повернув. З часу отримання позивачем права вимоги до відповідача, останнім заборгованість за кредитним договором № 95296 від 20.01.2022 не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню 38091,40 грн заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Процесуальні витрати. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 5 на звороті). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Позивач прохає стягнути з відповідача 13000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Інтереси позивача представляє адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс». На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви договір про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 (а.с.20-22), заяву про надання юридичної допомоги №1065 від 01.08.2025, згідно якої надання усної консультації з вивчення документів 2 год 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год 9000 грн (а.с.25), витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, згідно якого підтверджується, що об`єднанням «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «Факторинг\~Партнерс» наступні послуги: по боржнику [PERSON] , а саме: усна консультація 2 год. ціна 4000 грн., складання позовної заяви 3 год., ціна 9000 грн (а.с.25 на звороті). Однак, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу, суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрать на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн.

Outcome: approved