Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

21.07.2025 заявники звернулися до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, посилаючись на те, що [INFO] народився їхній батько [PERSON] уродженець смт. Роздори, Синельниківського району, Дніпропетровської області, матір`ю якого була їхня бабуся [PERSON] , яка померла [INFO] . В березні 1990 року [PERSON] після розлучення з [PERSON] виїхав з України до Росії. До 2006 року вони підтримували з ним зв`язок, листувались, телефонували, особисто відвідували його. У 2006 році спілкування закінчилось, а зі слів бабусі стало відомо, що батько помер. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, а також відсутністю необхідності, вони не мали змоги поїхати до країни мешкання батька та отримати свідоцтво про смерть. Підтвердження смерті може слугувати фото з його могили, яке додається до заяви. З моменту смерті батька минуло 19 років. Просять оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, померлим та визначити день смерті [INFO] , а також зобов`язати Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зареєструвати смерть [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник Синельниківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Алієва О. надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі працівника відділу. Судом також були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ,та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Роздорської селищної ради від 28.04.2025 №288 [PERSON] , 1964 р.н., на території Роздорської селищної ради не мешкає. Відповідно до довідки виконавчого комітету Роздорської селищної ради від 12.05.2025 №308 [PERSON] , [INFO] , з питання оформлення спадщини у період з 04.02.2023 по 12.05.2025 до Роздорської селищної ради не звертався. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.08.2023 Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №64. Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю. 11.10.2023 відмовлено заявникам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями п`ятої черги на спадкування. Також заявниками до заяви додано фотознімок хреста з табличкою, на якій зазначено « [PERSON] 31.01.1964-18.11.2006» У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала по сусідству з [PERSON] . Про смерть [PERSON] їй стало відомо від його матері [PERSON] у листопаді 2006 року. Вона сказала, що у неї в Росії помер син та влаштувала вдома його поминки. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що зі слів [PERSON] їй стало відомо про сина [PERSON] , який проживав в Росії та який у 2006 році помер. Відповідно до п. 3 ч.2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України\~визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою\~статті 306 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, які дають юридичну підставу суду припускати смерть такої особи. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі№ 390/1443/19-ц. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносин у контексті з`ясованих судом обставин справи, суд вважає, що заявники не надали суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що [PERSON] дійсно помер. Як надані суду письмові докази, так і пояснення свідків не містять беззаперечних доказів, які б підтверджували факт смерті [PERSON] 18.11.2006 року чи в будь-яку іншу дату, а долучений до матеріалів фотознімок хреста з відповідним написом не може бути прийнято судом до уваги, оскільки не містить відомостей щодо місця його розташування, дати його створення та належності саме [PERSON] , який є сином померлої [PERSON] . Крім того, як заявник [PERSON] , так і свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] проживав в іншій країні, але при цьому заявники жодних відомостей про адресу його останнього місця проживання не надали, протягом тривалого часу не вживали заходів щодо отримання відомостей про смерть батька. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що заявниками не надано належних та допустимих доказі, на підставі яких можна було б безсумнівно припускати, що їх батько помер чи відбулися події, внаслідок яких він міг загинути. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заявлених вимог .

Outcome: dismissed