Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №22038000140917 від 11.08.2019 року. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав, що 11.08.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір №22038000140917, за яким надав позичальнику кредит, у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 11.08.2024 року. Відповідно до договору факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №22038000140917 від 11.08.2019. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 84093,54 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22038000140917 від 11.08.2019 року в сумі 84093,54 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 59216,61 грн; простроченої заборгованості по відсоткам 1110,49 грн; простроченої заборгованості по комісії 23766,54 грн; збитки від інфляції 2095,26 грн; 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України 340,70 грн.; судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою судді від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з цим ухвалою суду від 01.07.2025 року здійснено перехід да розгляд справив порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позові просить справу розглядати без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідача до суду не надходило. Відзиву на позов відповідач не подала. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що 11.08.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір №22038000140917. Відповідно до п.1.1 кредитного договору №22038000140917 від 11.08.2019 банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконувати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Згідно з п.1.2 кредитного договору №22038000140917 від 11.08.2019 сума 59520,00 грн, строком кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 11.08.2024, цільове призначення: на споживчі потреби. Умовами кредитного договору передбачено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується в наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Відповідно до п.1.3 кредитного договору №22038000140917 від 11.08.2019 банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Згідно з п.1.4 кредитного договору №22038000140917 від 11.08.2019 кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Відповідно до п.2.1, 2.2 кредитного договору №22038000140917 від 11.08.2019 платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтет них (рівномірних) платежів (обов`язковий платіж). Дата та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього договору. АТ «Банк Кредит та Дніпро» 11.08.2019 надані відповідачу кредитні кошти в сумі 59520,00 грн шляхом зарахування на поточний рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 19.11.2018 по 14.12.2021. Таким чином, факт укладення договору про надання позики між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Однак, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувались, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №22038000140917 від 11.08.2019 за відповідачем станом на 14.12.2021 заборгованість становить 84093,64 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 59216,61 грн; сума боргу за відсотками- 1110,49 грн; сума боргу за комісією 23766,54 грн. Між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 15.12.2021 укладений договір факторингу №15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 за договором №22038000140917 від 11.08.2019, укладеного з [PERSON] , заборгованість становить 84093,64 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 59216,61 грн; сума боргу за відсотками- 1110,49 грн; сума боргу за комісією 23766,54 грн. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 р. у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника [PERSON] . Щодо стягнення з відповідача комісії в сумі 23766,54 грн, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21. Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу всупереч вимог законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення комісії в сумі 23766,54 грн. Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат суд дійшов наступного. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України проводиться за формулою: сума санкції = Сх 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д кількість днів за весь час прострочення. Так, у період з 15.12.2021 по 23.02.2022 (70 днів), заборгованість за тілом кредиту становить 59216,61 грн., відповідно 3% річних за вищезазначений період складає 340,70 грн. (59216,61 х3х70:365:100). Індекс інфляції за грудень 2021 року склав 100,60; за січень 2022 року склав - 101,30; за лютий 2022 року склав - 101,60. Відповідно (100,60 :100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.03538325. Інфляційне збільшення: 59216,61 x 1.03538325 - 59216,61 = 2095,26 грн. Таким чином, інфляційне збільшення за період з 15.12.2021 до 23.02.2022 року складає 2095,26 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №22038000140917 від 11.08.2019 в розмірі 63063,06 грн, з яких: 59216,61 грн заборгованість по тілу кредиту; 1110,49 грн прострочена заборгованість по відсоткам; 340,70 грн 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України; 2095,26 грн -збитки від інфляції. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає зазначає наступне. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст.. 133 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн (платіжна інструкція №10672 від 23.04.2025). Оскільки позов задоволено частково, тобто на 72,88 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Цикл Фінанс» у сумі 1765,45 грн. Надаючи оцінку вимогам позивача про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у справі, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 25.03.2025 між адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладений договір про надання правничої допомоги №43453613/1. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до опису наданих послуг до договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.03.2025 року позивачу надані такі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» 1,5 год; загальна вартість 2250,0 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи - 3 год; загальна вартість 3000,00 грн, формування додатків до позовної заяви 1 год; загальна вартість 750,00 грн. Таким чином, розмір суми наданої адвокатом професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи складає 6000,00 грн. Встановлено, що позивачем сплачені кошти за надання правової допомоги в сумі 6000,00 грн.(платіжна інструкція №10740 від 24.04.2025). Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 6000,00 грн підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог (72,88%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4372,80 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 4372,80 грн витрати на професійну правничу допомогу, 1765,45 грн судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial