Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] (далі Заявник), інтереси якої представляє адвокат Усова Ю.О., звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із [PERSON] , заінтересована особа - Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер дядько заявниці [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] . Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Факт родинних відносин заявниці та [PERSON] можуть підтвердити свідки, про виклик яких заявниця просить у своїй заяві. Ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено її розгляд на 06.11.2025 з викликом заявника та заінтересованої особи. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, Іванівська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні змісту заяви, просила заяву задовольнити. Представник позивача адвокат Усова Ю.О. підтримала вимоги заяви, надала суду наступні пояснення. Заявниця є донькою [PERSON] , що помер [INFO] , який являється рідним братом [PERSON] . [INFO] дядько заявниці [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] . [PERSON] постійно проживав у с. Єньків Чернігівського району за вищевказаною адресою, на час смерті близьких родичів не мав. Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , проте оформити спадщину не має можливості, оскільки не може підтвердити родинні зв`язки з дядьком. З метою підтвердження факту родинних відносин, заявницею отримано із Архівного фонду «Державного архіву Чернігівської області» архівні довідки та копії актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] , у яких співпадають відомості про їхніх батьків, проте при зверненні до нотаріуса, останній повідомив заявницю, що лише цих документів недостатньо для підтвердження її родинного зв`язку із дядьком та відкриття спадкової справи. Вищезазначене стало підставою для звернення заявниці до суду. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявниця є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Зміна прізвища з [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до запису про народження [PERSON] № 20, отриманого з Державного архіву Чернігівської області Чернігівської ОДА, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8,9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до архівної довідки від 30.07.2025 № Ч1335 Державного архіву Чернігівської області Чернігівської ОДА, у книзі реєстрації первинних записів цивільного стану про народження по Пісківській сільській раді Чернігівського району № 33 від 22.07.1939, [PERSON] народився [INFO] , його батьками являються [PERSON] та [PERSON] , місце проживання: хутір Єньков, Чернігівський район, Чернігівська область (а.с. 12). Аналогічні відомості містяться у запису акта про народження [PERSON] № 33 (а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до довідки виконкому Іванівської сільської ради від 22.07.2025 № 232 на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , один (а.с. 14). Відповідно до інформаційної Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації (а.с. 16) та Технічного паспорта (а.с. 17), домоволодіння у [ADDRESS] складається із житлового будинку загальною площею 55,4 кв. м. погрібу, гаража та воріт із фірткою (а.с. 16-20) Факт родинних відносин підтверджено показами свідка [PERSON] , яка є троюрідною сестрою заявниці, а також родичкою її батька [PERSON] та дядька [PERSON] , які між собою були рідними братами. Матір`ю їх обох була [PERSON] , батька свідок не пам`ятає, проживали вони у [ADDRESS] . [PERSON] помер у 2003 році, [PERSON] приблизно через рік. На день смерті [PERSON] близьких родичів не мав. Подібні за змістом пояснення надала суду свідок [PERSON] , яка є двоюрідною тіткою заявниці. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, її представника, показання свідків, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі\~ст.\~293\~ЦПК України\~окреме провадження\~ це\~вид непозовного\~цивільного судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про\~встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення та які бути встановлені судом, зокрема факт родинних стосунків між фізичними особами (п. 1). Згідно ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 указаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника тощо. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 сформульовано висновки про те, що доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Визнаючи подані позивачем письмові докази достатніми та достовірними доказами, суд надав їм оцінку в їх сукупності, які в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу «балансу вірогідностей» підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суди дійшли правильних висновків про доведеність родинних відносин між позивачем та померлою особою. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та в постанові від 21.06.2023 року у справі №916/3027/21. В своїй постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на висновках про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту. Скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту родинних стосунків, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши надані заявницею документи, суд доходить висновку, що вказаними доказами у їхньому взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджується, що заявниця є племінницею [PERSON] , який помер [INFO] , а відсутність документів, які б беззаперечно підтверджували їхню спорідненість та неповна інформація в архівних документах щодо батьків [PERSON] унеможливлюють встановлення факту родинних стосунків у позасудовий спосіб та є перешкодою для оформлення заявницею спадкових прав. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved