Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства. Протягом останнього часу між ними склалися напружені стосунки, подружнє життя фактично припинено. Відповідач вчиняв відносно неї не одноразово домашнє насилля. Спільне подальше життя з ним є неможливим з моральної точки зору, а шлюб таким, що фактично припинив існування. У неї з відповідачем різні погляди на життя. Сумісне життя і збереження сім?ї стали не можливими. Спільне господарство не ведеться. Фактично шлюбні відносини припинені. Втрачені всі фізичні та духовні зв?язки між ними. Просить розірвати шлюб, зареєстрований Бірківською селищною радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 1. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи провести за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 03 грудня 2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що Бірківською селищною радою Нововодолазького району Харківської області складено відповідний актовий запис № 01 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Бірківською селищною радою Нововодолазького району Харківської області, серія [NUMBER] . Судом було встановлено, що подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно\~до ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. За приписами ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 56 Сімейного кодексу України). Частиною 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня\~2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~судам роз`яснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, при дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами та дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. За ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Положеннями ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України визначено, що рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. При ухваленні рішення, відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Позивач просила стягнути з відповідача судові витрати у порядку ст. 141 ЦПК України. За ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В матеріалах справи наявна квитанція № 0.0.4388342514 від 28 травня 2025 року на суму 1211,20 грн, щодо сплати [PERSON] судового збору при зверненні до суду з позовом, відповідно до Закону України «Про судовий збір». Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, на підставі ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved