Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019 в сумі: 24638,32 грн., судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомого в сумі 7000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 25.09.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №280538564 на суму 8660,00 грн. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора KC23QP88. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвалася на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника; за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подала заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання; пройшла належну перевірку (верифікацію); ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідач ініціювала укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Кредитний договір укладено відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 8660,00 грн. 25.09.2019 на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказала у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги №60 від 08.01.2020, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано витяг з реєстру прав вимог, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) первісного кредитора зі сторони ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно договору факторингу 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги №60 від 08.01.2020 до договору факторингу 1 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по кредитному договору) до позовної заяви додається акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №05/0820-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано витяг з реєстру прав вимог, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зі сторони ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» згідно договору факторингу 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу 2 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по кредитному договору) до позовної заяви додається платіжна інструкція. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру Боржників №б/н від 04.06.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29 096,64 грн. Враховуючи те, що реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано витяг з реєстру боржників, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у реєстрі боржників №б/н від 04.06.2025 до позивача підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 3. Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони позивача згідно договору факторингу 3 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі боржників №б/н від 04.06.2025 до договору\~факторингу 3\~(до\~якого входило\~також відступлення\~права вимоги\~щодо заборгованості\~відповідача по\~кредитному договору)\~до позовної\~заяви додається\~платіжна інструкція.\~ТОВ «ФК\~«ОНЛАЙН ФІНАНС»\~та позивач\~не здійснювали\~жодних нарахувань\~за кредитним\~договором. У\~період перебування\~права вимоги\~у ТОВ\~«ФК «ОНЛАЙН\~ФІНАНС» зі\~сторони відповідача\~не здійснювалося\~погашення заборгованості\~за кредитним\~договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019, становить 24638,32 грн., яка складається з наступного: 8659,32 грн. заборгованість по тілу кредиту; 15979,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019 в сумі: 24638,32 грн. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. Відповідачу [PERSON] надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала 13.09.2025. 25.09.2025 за вх..№6051 відповідач [PERSON] подала відзив. У відзиві відповідач [PERSON] посилається на те, що кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та нею як відповідачем було укладено 25.09.2019, тобто вже після укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору про відступлення прав вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо неї як відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало взагалі. Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до відповідача на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, і сторони не могли передбачити, що 25.09,2019 року цим товариством буде укладено кредитний договір із нею як відповідачем. Вважає, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього фактора ТОВ «Юніт Капіта». Також зазначила, що не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором наданий позивачем витяг з реєстру боржників, зважаючи на те, що у цьому витязі зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені нею в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. Відповідач вказала, що у ТОВ «Юніт Капітал» відсутнє право на звернення до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.09.2019, який укладений після відступлення прав вимоги за договорами. Вказала, що майбутні вимоги не є предметом договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, тому і право вимоги за кредитним договором із нею, як відповідачем який буде укладено у 2019 році не могло входити і входити не може. Просила в задоволенні позову відмовити повністю. (а.с.82-86). 29.09.2025 за вх.№6096 представником позивача подано відповідь на відзив. Зазначив, що ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та між ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. 08.01.2020 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 60 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 23337,83 грн. Відповідач, не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від №28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено Кредитний договір №280538564 від 25.09.2019 укладено 08.01.2020, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає відповідач. Відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Враховуючи викладене, позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Перерахування коштів клієнту не є предметом доказування у даному спорі, оскільки факт переходу прав вимоги підтверджується підписанням відповідного реєстру боржників, як це прямо передбачено умовами зазначеного договору. Таким чином, позивач не має обов`язку надавати докази здійснення оплати за відступлені права вимоги, оскільки така обставина не впливає на законність переходу права вимоги відповідно до положень чинного законодавства та договору факторингу. Разом із тим, з метою забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду справи, позивач додав до матеріалів позову копії платіжних інструкцій, що підтверджують проведення оплати за набуття права грошової вимоги за Договорами факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, Реєстр прав вимог №10 від 31.07.2023 та № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. Просив прийняти відповідь на відзив. Врахувати відповідь на відзив при розгляді справи. Позовні вимоги задовольнити. (а.с.91-96). 08.10.2025 за вх..№6351 відповідач [PERSON] подала заперечення в яких зазначила, що сам кредитний договір №7280538564 від 25.09.2019 укладений після укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року. З огляду на характер спірних правовідносин, зміст та підстави заявлених позовних вимог, позивач має довести відповідними доказами факт переходу до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги за договорами позики, а також наявність та розмір заборгованості за вказаними договорами. Надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості та витяги з реєстру боржників що не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості відповідачем, яку відступив первісний кредитор, не є безспірними доказами існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо її як відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало взагалі. Вважає, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними не можуть підтвердити передавання вказаного права вимоги до останнього фактора ТОВ «Юніт Капітал». Вважає не необґрунтовані, доводи позовної заяви про те, що право вимоги за договором кредитної лінії №280538564 від 25.09.2019 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги, оскільки відступлення майбутніх вимог можливе за умови їх визначення та існування саме на момент укладення договору факторингу. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с.104-108). 10.10.2025 за вх.№6399 представник позивача подала додаткові пояснення у справі. Зазначила, що позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Подані витяги з реєстрів прав вимоги за договором факторингу відповідають вимогам, встановленим законодавством України та загальним вимогам належності та допустимості доказів, передбаченим статтями 76 та 77 ЦПК України. Законодавство України не встановлює чіткої уніфікованої форми таких витягів, а тому важливим є зміст документа, його реквізити та відповідність домовленостям між сторонами договору. Право вимоги за Кредитним договором №280538564 від 25.09.2019 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому позивачу на підставі реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином. Просила позовні вимоги задовольнити (а.с.113-117). Враховуючи вищевикладене та положення 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник), укладено Договір №280538564, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 8660 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4. цього договору. Пунктом 1.2, п. 1.3. Договору встановлено, що строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 7 (сім) днів. Згідно із пунктом 1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,66 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом , починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього договору. Відповідно до пункту 1.5., з урахуванням положень п. 1.4. Договору, позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 605,90 % річних. Відповідно до п. 4.2., п.4.3, п.4.4. сторони Договору погодили, що у випадку користування Позичальником Кредитом понад строк, встановлений п.1.3 Договору, або додатковими угодами між Сторонами, зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період фактичного користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.1.4 1.5 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,70 % розповсюджуються на весь період фактичного користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.1.3 Договору. Нараховані згідно п. 4.2 та п. 4.3. Договору після закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. (а.с.12-13). Вказаний Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «KC23QP88», який було відправлено їй на номер мобільного телефону, вказаний у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 25.09.2019, також [PERSON] зазначено номер картки [NUMBER] (а.с.15). 25.09.2019 [PERSON] ознайомилася із графіком розрахунків (а.с.13 зворотній бік). 02.10.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №280538564 від 25.09.2019, згідно якої продовжено строк договору на 30 (тридцять) днів. Починаючи з 02.10.2019, позичальник сплачує за користування кредитом 1,66 % в день від суми кредиту згідно даної додаткової угоди (а.с.14). Із довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» судом встановлено, що за допомогою одноразового ідентифікатора KC23QP88 [PERSON] 25.09.2019 о 15:06 год. подала заявку на отримання кредиту в сумі 8660 грн., на строк 7 днів, процентна ставка 1,70% в день. 25.09.2019 о 15:07:50 здійснено перерахування грошових коштів позичальнику (а.с.16). Згідно з копією платіжного доручення від 25.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів відповідачу в розмірі 8660 грн. відповідно до договору №280538564 від 25.09.2019 для зарахування на платіжну картку [NUMBER] (а.с.17). Із витребуваних судом доказів встановлено, що на ім`я [PERSON] емітовано банківську картку № [NUMBER] . Згідно наданої АТ КБ «ПриватБанк » виписки про рух коштів за період з 25.09.2019 по 30.09.2019 встановлено, що 25.09.2019 на картку було здійснено переказ коштів на суму 8660 грн. (а.с.100-101). Згідно із проведеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019 становить: 8660 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15794,83 грн. заборгованість за процентами. А також встановлено, що [PERSON] 30.09.2019 сплачено проценти 460,00 грн.; 02.10.2019 сплачено 0,68 грн. тіло кредиту та 546,32 грн. процентів; 07.10.2019 15,00 грн. процентів; 15.10.2019 25,00 грн. процентів; 22.10.2019 20,00 грн. процентів; 24.10.2019 30,00 грн. процентів; 27.10.2019 20,00 грн. процентів (а.с.20-21). 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. вказаного договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме, реєстрах прав вимоги. Згідно із пунктом 1.3. даного договору право вимоги - всі права клієнта за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Розділом 4 даного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги. Так, згідно із пунктом 4.1. договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а.с.22-27). 28 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2020 року (а.с.27 на звороті). 31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою викладено текст договору в новій редакції, та, зокрема, в пункті 4.1. договору визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідно реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Також, вказаною угодою було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2021 року (а.с.28-32). 31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2022 року (а.с.33 зворотній бік). 31.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2023 року (а.с.34). 31.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с.34). Зазначений договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткові угоди до нього містять підписи сторін, які підтверджують їх укладення. Копією Реєстру прав вимоги №60 від 08.01.2020, який підписаний сторонами договору факторингу, підтверджується перехід до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» прав вимоги до відповідача за кредитним договором № 280538564 від 25.09.2019 в розмірі 23337,83 грн., до якої входить 8659,32 грн. - заборгованість по основному боргу та 14 678,51 грн. заборгованість по процентам (а.с.41). Актом звірки від 31 грудня 2020 року підтверджується взаємні розрахунки між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» за реєстром прав вимоги №60 від 08.01.2020 за договором факторингу №28/1118-0128 від 28 листопада 2018 року (а.с.39). 05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. До вказаного договору також укладалася додаткові угоди №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, згідно яких було продовжено строк дії Договору №05/0820-01 від 05.08.2020 до 30.12.2024 включно. (а.с.36-38). Згідно із проведеним ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019, заборгованість [PERSON] становить 24638,32 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту -8659,32 грн. та заборгованості за відсотками 15979,00 грн. (а.с.19). Копією Реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023, який підписаний сторонами договору факторингу, підтверджується перехід до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до відповідача в розмірі 24638,32 грн., до якої входить 8659,32 грн. - заборгованість по основному боргу та 15979,00 грн. заборгованість по процентам (а.с.35). ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило на користь ТОВ «ФК «Таліон Плюс» грошові кошти за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 та договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, про що свідчить платіжна інструкція №4484 від 01.08.2023 (а.с.40 зворотній бік). 04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю.(а.с.42-44). Згідно із копією акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору (а.с.45). Копією Реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, який підписаний сторонами договору, підтверджується перехід до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» права вимоги до відповідача в розмірі 29096,64, до якої входить 8659,32 - заборгованість по основному боргу, 15979,00 грн. заборгованість за процентами та 4458,32 грн. пеня, штрафи (а.с.46). ТОВ «Юніт Капітал» сплатило на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимог згідно договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025, про що свідчать платіжні інструкції №470 від 11.06.2025, №478 від 19.06.2025, №479 від 16.09.2025, №483 від 25.06.2025, №467 від 10.06.2025, № 468 від 10.06.2025 та №469 від 11.06.2025 (а.с.47-48). З наданих позивачем виписки з особового рахунку вбачається, що станом на 25.06.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена та складає 29096,64 грн., з яких: 8659,32 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 15979,00 грн. прострочена заборгованість за процентами; 4458,32 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с.18). Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитного договору №280538564 від 25.09.2019, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Згідно наданих суду розрахунків заборгованості встановлено, що нарахування відсотків за Договором №280538564 від 25.09.2019 за користування кредитом здійснювалося до 20.01.2020, тобто поза межами строку дії такого. Відповідачка заперечень щодо розрахунку, контррозрахунку не надала. Однак суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Так, з умов кредитного договору № 280538564 та додатку графіку розрахунків, з урахуванням додаткової угоди від 02.10.2019, вбачається, що кредит в розмірі 8660 грн. надано на строк 37 днів від дати отримання (25.09.2019). Встановлено розмір відсоткової ставки 1,66 % за день. Також договором встановлено, що проценти, нараховані згідно п. 4.2 та 4.3 договору є процентами за понадстрокове користування коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Однак, вимог щодо стягнення з відповідача процентів у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України у позові не заявлено. Таким чином, розмір процентів за користування кредитом, який підлягає стягненню з відповідача, в межах строку кредитування та з урахуванням часткової сплати у розмірі 1117 грн., складає 4201,97 грн. (8660 грн. * 1,66%*37 днів) -1117 грн.). Щодо відступлення права вимоги. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02.11.2021 року №905/306/17, від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012, від 15.04.2024 року у справі №2221/2373/12). Встановлено, що згідно п.4.1. договору факторингу, укладеного 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», право вимоги переходить до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Згідно з умовами вказаного договору факторингу, клієнт зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, які зазначені в реєстрах прав вимоги. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення кредитного договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. 08.01.2020 на виконання п. 4.1 договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано Реєстр прав вимоги №60, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019. У цьому контексті, важливим є те, що реєстр прав вимоги № 60, до якого був включений кредитний договір №280538564 від 25.09.2019, складений 08.01.2020 року, тобто більше ніж через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру прав вимоги, право вимоги вже існувало, а не було майбутнім. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до боржника, яке йому належало. Надані копії договорів та витяги з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема, підписи, печатки і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до [PERSON] за укладеним нею з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитним договором. Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором, а договори факторингу відповідачем не оспорювались у даному випадку слід виходити з презумпції правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулась заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал», перейшло право вимоги за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] від 25.09.2019 року не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги за кредитним договором №280538564 від 25.09.2019 передано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі реєстру №60 від 08.01.2020, який оформлений належним чином. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на підставі укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронного кредитного договору №280538564 від 25.09.2019 свої зобов`язання перед позикодавцем, який відступив права вимоги за вказаним договором ТОВ «Таліон Плюс», останнє в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал», щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконала, і через це у неї виникла заборгованість на загальну суму 12861,29 грн. з яких: 8659 грн. 32 коп. заборгованість за тілом кредиту та 4201 грн. 97 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1260,50 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40х 12861,29/24638,32=1264,50). Одночасно позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат позивачем надано Договір №05/06/25-01 про надання правової допомоги від 05.06.2025, укладений між ТОВ ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; Додаткову угоду до нього №25770545089 від 05.06.2025 та Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025. Зокрема, згідно акту прийому-передачі наданих послуг, перелік таких становить: складання позовної заяви - 5000 грн. (2 год.), вивчення матеріалів справи - 1000 грн. (1 год.), підготовка адвокатського запиту - 500 грн. (1 год.), підготовка клопотання про витребування інформації - 500 грн. (1 год.). Пунктом 3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем ТОВ «Юніт Капітал» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3654,02 грн. (7000Х/12861,29/24638,32=3654,02). На підставі викладеного та

Outcome: partial