Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 14.08.2019 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] укладено кредитний договір №26201000437367, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ "Банк Кредит Дніпро" зі змінами та доповненнями та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 21.02.2022 року в загальній сумі 153583,74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 11.04.2024 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" договір факторингу №11/04/24, відповідно до якого ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.07.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, з підстав не відповідності останньої вимогам\~ст. 175 ЦПК України, та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2025 року продовжено розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 14 серпня 2019 року [PERSON] було підписано Заяву-згоду №1133676 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, за якою шляхом підписання цієї Заяви-згоди про укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб акцептував публічну пропозицію АТ "Банк Кредит Дніпро" на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ "Банк Кредит Дніпро" із змінами та доповненнями і беззастережно приєднався до умов УДБО та в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, які обрані безпосередньо при акцептуванні УДБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін та доповнень) і погодився з тим, що може обирати будь-які послуги передбачені УДБО, в тому числі через дистанційні канали обслуговування. 14 серпня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір №26201000437367 про встановлення кредитного ліміту, за умовами якого позичальнику надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту в розмірі 29444,44 грн. строком строком дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом на строкову заборгованість за кредитом 48,00% річних, на прострочену 56% річних. 11 квітня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу №11/04/24, у відповідності до умов якого, АТ «Банк Кредит Дніпро» передає (відступає) ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні банку Права Вимоги до Боржників, вказаними у акті приймання-передачі. Згідно витягу з Реєстру боржників, до договору факторингу №11/04/24 від 24.04.2024 року до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №26201000437367 від 14.08.2019 р. укладеним із [PERSON] в загальному розмірі 153583,74 грн. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №26201000437367 від 14.08.2019 р. складає 153263,61 грн., що складається з залишку простроченого кредиту в сумі 81366,02 грн, залишку прострочених відсотків в розмірі 71897,59 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України та ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази мають відповідати ознакам достовірності, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України). Понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджується договором про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024, актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №4 від 16.12.2024 року. З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» задоволені повністю, суд стягує з відповідача витрати на судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 06 листопада 2025 року.

Outcome: approved