Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника, адвоката Піллероа Мадан Марії Анатоліївни, у вересні 2025 року через систему\~«Електронний суд»\~звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 квітня 2004 року Відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Краснолиманського\~міського управління\~юстиції між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, про що\~було складено\~відповідний актовий\~запис за\~№\~40. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей-синів: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем з часом не склалося. З 2019 року між сторонами почали виникати серйозні конфлікти. Народження в 2020 році молодшого сина не покращило ситуації та фактично з 2020 року подружжя має протилежні погляди на життя та побут, відсутні спільні інтереси. З 03 лютого 2025 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні відносити фактично припинені. Шлюб має формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 15 вересня 2025 року позовну [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Піллероа Мадан М.А., у судове засідання не з`явилися, натомість представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву, відповідно до якої просили розглянути цивільну справу без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, натомість засобами поштового зв`язку подала заяву про розгляд справи без її участі, якою позовні вимоги заявлені позивачем підтримала та просила прийняти рішення про розірвання шлюбу між ними. Зазначила про відсутність спору щодо місця проживання спільних дітей, неповнолітні діти проживають разом з нею. Спір щодо поділу майна набутого під час перебування у шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 23 квітня 2004 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №\~40 (а.с. 11). Позивач та відповідач мають спільних дітей синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 21, 22, 23). Між позивачем та відповідачем відсутній спір про поділ майна та місце проживання спільної неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір`ю. Також, встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище відповідача не змінювати. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved