Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] (далі також позивач), адвокат Маслякова Т.О., звернулася\~до суду\~із позовною\~заявою до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з 24.06.2014 зареєстрований шлюб між сторонами. У шлюбі сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом із позивачкою та перебувають на її повному забезпеченні. Зазначає, що між позивачем та відповідачем на момент подання даної заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Вказує, що відповідач приймає незначну участь у матеріальному забезпеченні дітей, тому на позивачці лежить тягар утримання спільних дітей, а саме: придбання одягу, їжі, ліків, вітамінів, товарів для дозвілля, розвитку, літній відпочинок тощо. Проте, відповідач по справі є працездатним чоловіком, тому вважає, що відповідач має можливість платити аліменти у вказаному розмірі. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 01.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з викликом сторін. Позивачка та\~її представник\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~втім представник\~позивачки \~з використання\~сервісу «Електронний\~суд» подала\~заявупро розгляд справи без участі, згідно якої позивач не має можливості прибути в судове засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, втім представник відповідача з використання сервісу «Електронний суд» подала заяву про визнання позову, згідно якої просить розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача та представника відповідача та ухвалити рішення у цивільній справі про задоволення позову. За таких\~обставин суд\~вважає,\~що справу\~слід слухати\~за відсутності\~сторін їх\~представниківна підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.06.2014 у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №373. У шлюбі\~сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якіпроживаютьразом із матір`ю, тобто з позивачкою. Між сторонами на момент подання даної заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та забезпечення їх дітей. У відповідності до ч. 2\~ст.\~51\~Конституції\~України та статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами\~ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150\~СК\~України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права\~та обов`язки\~по утриманню\~та матеріальному забезпеченню дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з\~ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею\~повноліття,\~а\~у\~відповідності до\~ст.\~182\~згаданого\~кодексу\~при визначенні\~розміру\~аліментів,\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне становище\~платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність\~на\~праві власності,\~володіння\~та/або\~користування\~у\~платника аліментів\~майна\~та\~майнових прав,\~у\~тому\~числі рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів,\~виключних\~прав\~на результати\~інтелектуальної\~діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів\~витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або\~рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(ч. 3 ст. 181\~СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі\~ч.1\~ст.\~183\~СК\~України,\~частка\~заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини(ч.8 ст.7 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того,\~вирішуючи даний\~спір,\~суд враховує,\~що дотримуючись\~рівноваги між\~інтересами дитини\~та інтересами\~батьків,\~особлива увага\~має бути\~до найважливіших\~інтересів дитини,\~які за\~своєю природою\~та важливістю\~мають переважати\~над інтересами\~батьків (Рішення\~Європейського суду\~з прав\~людини від\~07.12.2006\~року по\~справі «Хант проти України»). Згідно щ ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~ Враховуючи зазначені позивачем причини стягнення аліментів,

Outcome: approved