Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 у розмірі 10563,30 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.02.2022 ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідач уклали кредитний договір № 474518181 у формі електронного документа з використанням останнім одноразового ідентифікатора MNV3AJ66. За умовами договору кредитор перерахував [PERSON] 9700,00 грн на банківську картку останнього № [NUMBER] хх-ххх-6357, чим виконав своє зобов`язання. Відповідач належним чином не виконав своїх обов`язків щодо повернення коштів, тому за ним рахується заборгованість у розмірі 10563,30 грн, з яких 9700,00 грн - заборгованість по кредиту, 863,30 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку за період 08.07.2025-31.07.2025. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 28/1118-01 (дія якого продовжувалася на підставі додаткових угод), відповідно до умов якого ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" відступило право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. 30 жовтня 2023 року ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" уклали договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого перший відступив другому право вимоги за спірним кредитним договором. 08 липня 2025 року ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, згідно з яким перший відступив останньому право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 10563,30 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, безпосередньо в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності його представника, а в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованими поштовими відправленнями ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, та повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 101), які повернулися на адресу суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 109-110, 120), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судові повістки про розгляд справи вручені. Також суд повідомив відповідача про розгляд справи і шляхом розміщення оголошеня про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 119). Крім того дані РНОКПП відповідача внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, будь-яких заяв, клопотань від нього на адресу суду не поступало. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно із ухвалою від 01.09.2025, суд відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, а також витребував за клопотанням позивача докази. 23 вересня 2025 року на адресу суду надійшли витребувані судом докази. 09 жовтня 2025 року представник позивача у системі "Електронний суд" сформував заяву про ознайомлення з матеріалами справи, які прикріплені до реєстраційної картки 23.09.2025. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився. 27 жовтня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як зазначив позивач, [PERSON] 08.02.2022 ознайомився із основними умовами кредитування у ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", на підтвердження чого до позовної заяви долучив Паспорт споживчого кредиту продукту "СМАРТ" (а.с. 26-27), а також Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", в яких визначено порядок і умови надання кредитодавцем грошових коштів у кредит у випадку подання фізичною особою заявки на сайті кредитодавця або через мобільний додаток кредитодавця, або через програмне забезпечення партнерів кредитодавця (а.с. 11-14). Після ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] на офіційному сайті вищевказаного Товариства заповнив заявку на отримання грошових коштів у кредит від 08.02.2022, в якій серед іншого вказав свої ідентифікуючі дані та номер картки [NUMBER] (а.с. 25). На підставі вказаних дій, які відповідають порядку дій споживача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою "MANEYVEO " (нова редакція) (а.с. 15-21), алгоритму дій ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" стосовно укладання кредитних договорів (а.с. 22-23) та даних із довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (а.с. 24), між [PERSON] та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" було укладено в електронній формі договір кредитної лінії № 474518181 від 08.02.2022 (звор. а.с. 27-35). Вказаного факту відповідач не заперечив. За умовами зазначеного вище договору кредитної лінії сторони серед іншого погодили, що кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів (п.2.1). Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 9700,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 10.03.2022 (п. 2.3). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором (п. 2.4). Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом усього строку дії договору (п. 2.5). Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладання цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п.3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладання договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (п. 3.6). На момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що сума кредиту за всіма наданими траншами має бути повернена кредитодавцю не пізніше дати закінчення дисконтного періоду кредитування 10.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником ( п.7.1). У разі якщо позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п.7.2.2). За умови, якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5 договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду користування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (далі базова процентна ставка) (п.8.3) Загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту може бути змінена у сторону зменшення, в порівнянні з описаним в п.8.3 та п.8.12 договору, при умові виконання позичальником однієї з описаних нижче умов (п.8.5). Якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 73,00 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,20 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (п.8.5.1). Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду, умови про розрахунок загальних витрат за кредитом та загальної вартості кредиту на умовах, описаних в п.8.5 договору, не застосовуються. Відповідно загальна вартість кредиту за період всього дисконтного періоду визначається відповідно до розміру базової процентної ставки, вказаної в п.8.3 договору (п.8.7). Для суми кредиту, отриманої за першим траншем, що вказана в п.2.3 договору, за перші 30 днів дисконтного періоду, без виконання позичальником умов п.8.5. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 15811,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 6111,00 грн та суму кредиту у розмірі 9700,00 грн (п.8.12). За умовами виконання позичальником положень п.8.5 договору, що дають можливість зменшити витрати позичальника за цим договором, для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п.2.3 договору, за перші 30 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 10282,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 582,00 грн та суму кредиту у розмірі 9700 грн, орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно з методики НБ, складає 103,18 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 106,00% від суми першого траншу (п.8.13). Викладені в п.8.12 та п.8.13 договору значення можуть змінюватись в сторону зменшення у разі дострокового повного чи часткового погашення кредиту, або у сторону збільшення у разі отримання додаткових траншів за договором, оформлення пролонгацій за договором та у разі користування кредитом після закінчення дисконтного періоду (п.8.14). Також у п. 14.1 договору визначено, що невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надані позичальнику до укладення договору. Договір відповідач\~підписав електронним\~цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором MNV3AJ66 08.02.2022 о 18:24:51. На підставі укладеного кредитного договору ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало на користь [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] 9700,00 грн, про що свідчить відповідне платіжне доручення від 08.02.2022 (а.с. 36). На підтвердження факту проведення 08.02.2022 успішної операції з переказу коштів на суму 9700,00 грн на картку 5354-32ХХ-ХХХХ-6357 позивач до матеріалів справи долучив довідку, в якій конкретизовано особу платника, особу отримувача та його рахунок для перерахування коштів, зазначено ідентифікатор платіжної операції та дату і час її завершення (а.с. 37). Згідно з даними повідомлення та виписки по рахунку, які надало на вимогу суду за клопотанням позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК", на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку зараховано 9700,00 грн (а.с. 111). Як слідує з розрахунку заборгованості, який проведено ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", станом на дату продажу 05.05.2022 заборгованість [PERSON] за договором № 474518181 від 08.02.2022 за тілом кредиту становила 9700,00 грн, за процентами 358,90 грн (а.с. 55), що становить загальну суму 10058,90 грн. Проценти нараховані за погодженою в договорі процентною ставкою щодоенно (0,20% (19,40 грн) з 08.02.2022 до 10.03.2022 та 0,02% (1,94 грн) з 11.03.2022 до 30.04.2022, 0,06 % (5,82 грн) з 01.05.2022 до 05.05.2022). Звертаючись до суду зі вказаним позовом ТОВ "ЕЙС зазначило, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 перейшло до Товариства на підставі договорів факторингу. Так, 28 листопада 2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнтом) та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 28/1118-01, зі строком дії до 28 листопада 2019 року (а.с. 39-42). Згідно з укладеними між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року та № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року (звор.а.с. 44, а.с.45-48, а.с.50, звор. а.с.50, а.с.51). У п. 2 договору факторингу № 28/1118-01 його сторони погодили предмет договору, а саме: клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній (п. 2.2). Розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимоги на банкіський рахунок фактора (п. 2.3). Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Пунктом 4.1 договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" отримав право вимоги до [PERSON] (зазначений під номером 32 868) за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 на загальну суму 10058,90 грн, з яких: 9700,00 грн - заборгованість по основоному боргу, 358,90 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 52-53). На підтвердження реального переходу права вимоги позивач також надав акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також протокол узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (а.с. 54). Відповідно до розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 за період з 05.05.2022 до 07.06.2022, заборгованість за тілом кредиту складає 9700,00 грн, за відсотками 863,30 грн (а.с. 64). Проценти нараховані за відсотковими ставками, визначеними в кредитному договорі, залежно від дисконтного періоду (0,06% та 0,2%), в межах строку кредитування (30 днів + 90 днів). Також 30 жовтня 2023 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 30/1023-01 зі строком дії до 31 грудня 2024 року (а.с. 56-58). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній (п. 2.2). Розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимоги на банкіський рахунок фактора (п. 2.3). Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (п. 1.3). Пунктом 4.1 договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" отримало право вимоги до [PERSON] (зазначений під номером 9 006) за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 на загальну суму 10563,30 грн, з яких: 9700,00 грн - заборгованість по основному боргу, 863,30 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 61-62). На підтвердження здійснення оплати за вказаним вище договором факторингу позивач надав відповідну платіжну інструкцію № 4939 від 31.10.2023 (а.с. 63). Крім того, 08 липня 2025 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФК"ЕЙС" укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1). Відповідно до п. 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 65-68). Згідно із витягом з Реєстру боржників від 08 липня 2025 року, від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ФК"ЕЙС" перейшло право вимоги до [PERSON] (зазначений під номером 1938) за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 на загальну суму 10563,30 грн, з яких: 9700,00 грн - заборгованість по основному боргу, 863,30 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 70-71). На підтвердження здійснення оплати за вказаним вище договором факторингу позивач надав відповідні платіжні інструкції (а.с. 73-74). Як установлено з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022, сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ "ФК "ЕЙС" станом на 31.07.2025 становить 10536,30 грн, з яких: 9700,00 грн - заборгованість по основному боргу, 863,30 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 75). Тобто, ТОВ "ФК "ЕЙС" будь-яких інших нарахувань не здійснювало та заявляє до стягнення суму, яка зазначена в реєстрі боржників. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). З урахуванням описаних вимог законодавства, суд дійшов переконання, що між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] 08.02.2022 укладено кредитний договір № 474518181 в електронному вигляді, що підтверджує існування між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України. Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" свої зобов`язання за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачу на вказану ним банківську картку кредитні кошти в розмірі 9700,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунку, відповідно до умов договору, з якими відповідач погодився, засвідчивши це своїм електронним підписом. Як указано вище та підтверджується розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", на підставі укладеного кредитного договору, отримавши кредитні кошти, [PERSON] не повернув їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, кредитодавець нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідач погодився. [PERSON] свої зобов`язання не виконував у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останнього з даного приводу до суду не надходило. Відповідач не підтвердив факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту та процентів, як і не подав доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами. Будь-яких заперечень не висловлював ні щодо факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, ні щодо суми заборгованості та її складових. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що право вимоги за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 перейшло до нього на підставі відповідних договорів факторингу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Здійснивши аналіз умов укладених 28 листопада 2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (з урахуванням додаткових угод), 30 жовтня 2023 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та 08 липня 2025 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФК"ЕЙС" договорів, суд уважає, що між цими особами були укладені договори факторингу, за якими фактор забов`язувався не тільки прийняти, а й передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а відповідно їх предметом були як право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога) (договір між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС"), так і право вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) (договори між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФК"ЕЙС"). При цьому, суд звертає увагу на те, що на момент відступлення первісним кредитором права вимоги до [PERSON] за реєстром боржників № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", право вимоги до відповідача за укладеним ним 08 лютого 2022 року кредитним договором № 474518181 було дійсним. Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу та додаткові угоди до них у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Отже, ТОВ "ФК"ЕЙС" набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022. Після відступлення первісним кредитором права вимоги до відповідача, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" з 06.05.2022 до 07.06.2022, у межах дії та відповідно до умов кредитного договору, нарахував проценти. Оскільки після проведених нарахувань будь-яких сплат від боржника не поступало, за [PERSON] рахувалася заборгованість в розмірі 10563,30 грн, з яких: 9700,00 грн - заборгованість по основному боргу, 863,30 грн - заборгованість за відсотками. Надалі наступними кредиторами після відступлення їм права вимоги до відповідача будь-яких нарахувань на заявлену до стягнення заборгованість не проводилось. Таким чином, станом на 31.07.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 становить 10563,30 грн Враховуючи те, що ТОВ ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердженя, як і перевірено правильність нарахування розміру процентів у межах строку кредитування, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ФК"ЕЙС", суд резюмує про обґрунтованість його позовних вимог до [PERSON] . А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору № 474518181 від 08.02.2022, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаних вище договорів, суд виснує, що позовна заява ТОВ "ФК"ЕЙС" є обґрунтованою, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 10563,30 грн, складові якої та порядок нарахування зазначено вище. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №2257 від 25.08.2025 (а.с. 10). Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, який укладений між АБ "Тараненко та партнери" та ТОВ "ФК"ЕЙС", в якому визначено порядок оплати послуг адвокатського бюро та обчислення гонорару, який складається із сум вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 82-83); додаткову угоду № 25770573548 до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, згідно з якою адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу, в тому числі по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 474518181 від 08.02.2022 (позичальник Снігур С.А.) (а.с. 84); акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 (а.с. 85), згідно з яким АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "ФК"ЕЙС" послуги по справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором на загальну суму 7000,00 грн (5000 грн за 2 год - складання позовної заяви, 1000 грн за 2 год вивчення матеріалів справи, 500 грн за 1 год - підготовка адвокатського запиту, 500 грн за 1 год - підготовка клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. (а.с. 86) та довіреність ТОВ "ФК"ЕЙС" на адвоката Тараненка А.І. від 04.12.2024 (а.с. 87). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню. Враховуючи викладене, суд констатує, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, тому, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути 7000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved