Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

25.06.2025року позивач [PERSON] , звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 14 560,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., а також 2422,40 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 червня 2024 року о 19:55 позивач став учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача [PERSON] , яка сталася у м. Києві. У результаті розгляду справи Святошинським районним судом м. Києва, справа № 759/13054/24 від 23 квітня 2025 року, було встановлено, що позивач не є винуватцем у зазначеній ДТП. У процесі судового розгляду для встановлення фактичних обставин справи була необхідна судова автотехнічна експертиза, яку позивач був змушений оплатити за власний кошт у розмірі 11360 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Крім цього, відповідно до наданої страховою компанією відповідача інформації, позивачу було виплачено страхове відшкодування за мінусом франшизи у розмірі 3200 грн. Таким чином, у зв`язку з діями відповідача позивачем було понесено матеріальні витрати у сумі 11360 грн (витрати на експертизу) та 3200 грн. (франшиза), які не були компенсовані. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди, яка полягала у вимушених витратах значного часу на організацію проведення судової експертизи, участь у судових засіданнях, підготовку документів, обмеження у користуванні власним транспортним засобом, необхідністю брати відгули з роботи для участі у судових засіданнях, що спричинило моральні переживання та психологічний дискомфорт. 27.06.2025року ухвалою суду відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін . Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 08.07.2025 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Живиці О.О. надійшов відзив по справі, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, експертне дослідження проводилось експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що підтверджується рахунком № 3587 від 13.08.2024 р. (копія рахунку в матеріалах справи). Відтак, вбачається, що експертизу проведено в державною спеціалізованою установою, що дає чітке розуміння того, що в силу ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» така експертиза в державній установі здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України. Крім того зазначив, що позивачем не надано будь яких належних доказів, які б підтверджували його моральні страждання. Позивачем не додано доказів, які б підтверджували факти та обставини, на які посилається позивач (відгули на роботі, обмеження у використанні транспортного засобу тощо). Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 861097, водій [PERSON] 12.06.2024 року о 12 год. 55 хв., керуючи автомобілем Tesla Model S д.н.з. [NUMBER] по в. Авіаконструкторів,12 в м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з ТЗ Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] . При ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В діях [PERSON] вбачається порушення п. 2.3.Б, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №861098, водій [PERSON] 12.06.2024 року о 12 год. 55 хв , керуючи автомобілем Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] по в. Авіаконструкторів,12 в м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу, не був уважним, та скоїв зіткнення з ТЗ Tesla Model S д.н.з. [NUMBER] . При ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В діях [PERSON] вбачається порушення п. 2.3.Б, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою суду від 05.07.2024року за клопотанням [PERSON] справу направлено для проведення судової - атотехнічної експертизу. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи, зазначено, що в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору водій автомобіля Tesla не мав технічної можливості уникнути даної ДТП. В діях водія автомобіля Tesla невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог п. 13.1 ПДР України. З технічної точки зору дії водія автомобіля Toyota не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України, та з технічної точки зору дана невідповідність знаходилась в причинному зв`язку з виникненням ДТП. В даній дорожній обстановці, саме дії водія автомобіля Toyota, шо не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України, та знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП є причиною виникнення даної ДТП. Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду від 23.04.2025 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] , [INFO] - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, встановлених для накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1162 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. Відповідно до ч. 1 ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Як вбачається зі змісту позову та не спростовано стороною відповідача, згідно заключень експерта зазначено, що саме дії водія [PERSON] , власника автомобіля Toyota, не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України, та знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП є причиною виникнення даної ДТП. Судом встановлено, що відповідно до копії платіжної інструкції 2.69324101.1 від 14.10.2024 позивач оплатив автотоварознавчу експертизу призначену судом відповідно до постанови суду від 05.07.2025 та направив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України кошти за її проведення у розмірі 11360,00 грн. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме у стягненні з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 11 360,00 грн., що підтверджується наданими позивачем належними та допустимими доказами. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди, яка полягала у вимушених витратах значного часу на організацію проведення судової експертизи, участь у судових засіданнях, підготовку документів, обмеження у користуванні власним транспортним засобом, необхідністю брати відгули з роботи для участі у судових засіданнях, що спричинило моральні переживання та психологічний дискомфорт йому було завдано моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Разом з тим, суд враховує те, що належних і допустимих доказів щодо перебування у постійній напрузі та отримання душевних страждань позивачем надано не було, тому позов в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає частковому задоволенню, в розмірі 1 000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1211,20грн.

Outcome: partial