Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач в червні 2025 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до Херсонської міської ради в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 16/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 16/100 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно. Проте, приватним нотаріусом було відмовлено у вчинені даної нотаріальної дії, оскільки наявні розбіжності в частках, які належали померлій із договором купівлі-продажу та у реєстрі речових прав на нерухоме майно, у договорі купівлі-продажу зазначено 16/100, а у реєстрі речових прав на нерухоме майно 15/100. У зв`язку із викладеним та тим, що у позасудовому порядку виправити розбіжності не є можливим, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.07.2025 року витребувано докази по справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.20254 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в справі доказами, просила задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.Правом на надання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. У відповідності до ст.ст.\~13,81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.01.1975 року Міським відділом РАЦС м. Херсон [PERSON] народилася [INFO] . Батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] , актовий запис № 282. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 10.10.1992 року Комсомольським відділом РАЦС м.Херсона [PERSON] та [PERSON] 10.10.1992 року уклали шлюб, актовий запис № 613. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 26.04.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 909. Згідно договору купівлі-продажу від 12.11.1974 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила 16/100 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований у [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 738,7 кв.м. будинок в цілому має 247,2 кв.м. жилої площі. Договір посвідчено державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори Пономаренко О.О. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] складеного 19.10.2011 року [PERSON] належить 16/100 частин будинку. Відповідно до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2024 року №403951511, за [PERSON] 06.09.2004 року було зареєстровано 15/100 частин будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.1974 року зареєстрованого за реєстровим №10080. Згідно листа КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 22.05.2024 року №1417 повідомлено приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу І.Стадник, що за [PERSON] за матеріалами інвентарної справи №4002 право власності станом на 31.12.2012 року зареєстровано згідно договору купівлі-продажу від 12.11.1974 року посвідченого Другою херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим №10080 розмірі 16/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . 15.11.2024 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, оскільки згідно наявні розбіжності в розмірі частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна. З матеріалів спадкової справи №53/2024 до майна померлого [PERSON] , яка померла [INFO] наявність інших спадкоємців не вбачається. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкування це перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Право власності, належне спадкодавцеві на майно, у тому числі частку в нерухомому майні, входить до складу спадщини у тому обсязі, в якому воно існувало на день смерті спадкодавця. Відповідно до статей 1220, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а право на спадкування належить спадкоємцям, визначеним законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно зі статтями 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину, що може бути здійснено шляхом проживання зі спадкодавцем або шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Матеріали справи свідчать, що позивачка у встановлений законом строк спадщину прийняла, що підтверджується наявними доказами. Відповідно до статей 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину, яке видається нотаріусом за наявності документів, що підтверджують належність спадкодавцеві відповідного майна. Оскільки дані реєстру не відповідають змісту договору купівлі-продажу, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо 16/100 частин житлового будинку, що підтверджується відповідною постановою нотаріуса. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається, зокрема, на підставі договорів. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого права. Водночас, положеннями ст. 392 ЦК України передбачена можливість судового визнання права власності у разі, якщо воно не визнається іншими особами або якщо існують перешкоди у його оформленні. У даному випадку позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права через наявність розбіжності у державному реєстрі, що є підставою для судового захисту відповідно до ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виправлення технічної помилки у відомостях реєстру здійснюється на підставі документів, які достовірно підтверджують обсяг прав. Однак у випадках, коли наявні суперечності між державним реєстром та правовстановлюючим документом, а їх усунення потребує встановлення юридичного факту, такі питання вирішуються виключно судом. Згідно зі статтями 53, 65 Закону України Про нотаріат, нотаріус має право відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину у разі, якщо подані документи містять розбіжності, які унеможливлюють встановлення обсягу прав спадкодавця. Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва через наявність розбіжностей у документах спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Зазначено також, що технічні помилки, допущені при державній реєстрації, не змінюють змісту правовстановлюючого документа і не впливають на розмір частки, яка фактично належала спадкодавцю. Доказами наявними у матеріалах справи, а саме договором купівлі-продажу 16/100 частин будинку, технічним паспортом та документацією наявною у КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що спадкодавиці [PERSON] належало саме 16/100 частин житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , обставин про зміну розміру часток судом не встановлено. Таким чином, оскільки позивачка прийняла спадщину у встановлений законом строк та має право на оформлення спадкових прав, інших спадкоємців до майна померлої [INFO] [PERSON] не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на 16/100 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] . На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved