Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 в розмірі 30021,96 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.2023 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №478931704 на суму 5800,00грн у формі електронного документа, який підписано, шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті Кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору JJVV-8894, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 5800,00 грн 15.09.2023 на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-3196 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" виникла заборгованість у розмірі 24639,00грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 5800,00 грн та заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом в сумі 24221,96 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01, до якої в подальшому укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження строку дії вищевказаного договору факторингу. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №151 від 14.09.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. В подальшому 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 до Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30021,96 грн. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Юніт Капітал», ні на рахунки попередніх кредиторів, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Просить, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, а розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суді від 12.08.2025 позов залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам законодавства щодо форми та змісту процесуального документа, що подається до суду в електронній формі та надано позивачу 7 денний строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали суду про залишення без руху від 12.08.2025, позивачем 19.08.2025 подано до суду заяву про усунення недоліків та 22.08.2025 надіслано до суду позовну заяву разом з додатками у письмовій формі. Ухвалою судді від 01.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Задоволено клопотання позивача про витребування з АТ КБ «ПриватБанк» доказів. 30.10.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані ухвалою суду від 01.09.2025 докази в справі. Відповідачем у строк встановлений судом подано відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги заперечила. Зазначила, що позивачем відступлено право вимоги за кредитним договором 21.11.2023 тобто до закінчення строку дії Договору та через місяць після закінчення Дисконтного періоду. При цьому, на момент відступлення права вимоги вперше, сума заборгованості за кредитним договором становила 15849 грн, з яких 10049,08грн заборгованість за відсотками. Однак, сума відсотків збільшувалася та нараховувалася ТОВ «Таліон Плюс» вже після відступлення прав вимоги та в договорах факторингу, не зазначено про можливість нараховування відсотків за кредитним договором, що суперечить нормам ЦПК. Надані позивачем розрахунки щодо заборгованості по кредиту без їх деталізації є таким, що не відповідають умовам договорів та нормам чинного законодавства, а тому є неналежними доказами. Також позивачем не надано доказів про направлення їй вимоги щодо виконання зобов`язань, а також повідомлення про додаткові угоди до Договору факторингу про відступлення права вимоги. А тому, просить відмовити у задоволенні позову та стягненні судових витрат. Крім того, зазначає, що розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката є завищеним та необґрунтованим. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Ухвалою суду від 20.10.2025 визначено дату, час та місце розгляду справи 03.11.2025 о 14.20 год. в приміщенні Верховинського районного суду Івано-Франківської області в поряду спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання. З врахуванням наведеного та положень ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проводиться судом за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.09.2023 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №478931704 (а.с.43-61) у формі електронного документу з використанням електронного підпису, з якого вбачається, що сторонами погоджено істотні умови договору, а саме договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 5800 грн 00 коп. Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 5800 грн 00 коп. 15.09.2023 (що є датою надання Кредиту). Другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору. (п.2.1-2.5 Договору). Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування 15.10.2023, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 28.09.2028 (п. 7.1-7.2 Договору). Згідно п.8.2-8.4 Договору, 8.2. процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. Протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: За період від дати видачі Кредиту до 15.10.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка). У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 15.10.2023 проценти нараховуються за ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Індивідуальна процента ставка). Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Згідно п.8.8-8.9 Договору, для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 9454 грн 00 коп. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 3654 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 5800 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 38060,66 % річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 163,00 % від суми першого Траншу. Викладені в п. 8.8 Договору значення можуть змінюватись в сторону зменшення за умови дострокового повного чи часткового погашення Кредиту, або у сторону збільшення за умови отримання додаткових Траншів за Договором, оформлення Пролонгацій за Договором та у разі користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду. Згідно п. 9.1.1.2 9.1.1.2. Договору, в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у Заявці на отримання Кредиту, та/або отримання негативної інформації про Позичальника в Бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання Кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання Договору в порядку передбаченому Договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів Позичальником. Згідно п.9.1.1.7 Договору, разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту Позичальника; Згідно п.11.1. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Договір кредитної лінії №478931704 від 15.09.2023 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором JJVV, який було направлено позичальнику [PERSON] на номер телефону [NUMBER] 15.09.2023 о 12:30:20 год, та такий введено відповідачем 15.09.2023 о 12:33:18 год. Із довідки ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (а.с.106), інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 13.10.2025 №20.1.0.0.0/7-251009/48320-БТ, виписки за договором б/н за період з 15.09.2023 по 20.09.2023 та платіжного доручення №0d8ace3a-5c34-49c2-9f99-f4af5aa11b1f (а.с.103) вбачається, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 15.09.2023, перераховано [PERSON] суму коштів 5800,00 гривень згідно договору №478931704 від 15.09.2023 на картку 4149-49ХХ-ХХХХ-3196, без ПДВ, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Таким чином, з наведеного вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. З розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» вбачається, що заборгованість за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 за період з 15.09.2023 по 21.11.2023 складає 15676,24грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5800,00 грн, заборгованість по відсотках 10049,08 грн (а.с.184-186). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач виходив з того, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги до відповідача перейшло до позивача ТОВ «Юніт Капітал». Так, судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.119-125), строк якого починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019. Згідно п.1.3 Договору Факторингу, «Право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п.4.1 право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги. Згідно п.5.3.3 фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Також встановлено, що 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 (а.с.130), згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.131-137), якою продовжено строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018. Згідно п.4.1 Договору факторингу у новій редакції, наявне Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. В подальшому, сторонами договору факторингу укладено додаткові угоди №27, №31, №32 (а.с.141-143), якими продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №259 від 21.11.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (урахуванням додаткових угод до нього) (а.с.144-146), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором №478931704 від 15.09.2023, а саме на суму 15849,08 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту склала 5800,00 грн, заборгованість по відсоткам 10049,08 грн. Таким чином, Договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, який підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за Кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 відповідно до п.4.1 Договору факторингу №28/1118-01, перейшло ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - 21.11.2023, після підписання Сторонами Реєстру прав вимоги №259. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Прав вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п.4.1 Договору факторингу). З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що заборгованість за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 за період з 21.11.2023 по 10.10.2024 складає 30021,96 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5800,00 грн, заборгованість по відсоткам 24221,96 грн (а.с.187-189). В подальшому, 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №10/1024-01 (а.с.149-155) зі строком дії до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача за договором №478931704 від 15.09.2023, а саме на суму 30021,96 грн, що вказана в розрахунку заборгованості (а.с.158-160). 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 (а.с.162-168). Згідно п.1.1. даного Договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання Зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнтові. Згідно п.1.2 Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора Прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 на загальну суму 30021,96 грн (а.с.172-175). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 заборгованість перед ТОВ «ЮнітКапітал» за Кредитним договором станом на 25.06.2025 складає 30021,96грн (а.с.190). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі Закону № 675-VIII). Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Норми статті 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи наведене, суд вважає, що представлені стороною позивача Договори факторингу та Реєстри права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023, оскільки укладаючи договори факторингу сторони узгодила всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами договорів факторингу в момент їх підписання не додержано вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, матеріали справи не містять. Заперечення відповідача, щодо того, що умовами договорів факторингу не передбачено нарахування відсотків за кредитним договором після відступлення первісним кредитором прав вимоги ТОВ «Таліон Плюс», є безпідставними враховуючи наступне. Так, судом вже встановлено, що 28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.119-125). З розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» вбачається, що заборгованість за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 за період з 15.09.2023 по 21.11.2023 складає 15676,24грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5800,00 грн, заборгованість по відсотках 10049,08 грн (а.с.184-186). З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що заборгованість за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 за період з 21.11.2023 по 10.10.2024 складає 30021,96 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5800,00 грн, заборгованість по відсоткам 24221,96 грн (а.с.187-189). Згідно п.1.3 Договору Факторингу, «Право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Таким чином, з наведеного вбачається, що ТОВ «Таліон Плюс» згідно умов договору факторингу мало право на нарахування відсотків, зокрема і за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023, оскільки до нього перейшло права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Також суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №478931704 від 15.09.2023, доказів протилежного стороною відповідача суду не представлено. А тому, заперечення відповідача щодо неповідомлення її про відступлення права вимоги за кредитним договором, суд також не бере до уваги. Оскільки судом встановлено, що позичальником умови кредитного договору не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитним договором не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Однак при визначенні розміру заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 24221,96 грн, суд не погоджується з визначеним позивачем розміром і порядком нарахування таких відсотків, виходячи з наступного. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023 доповнено ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1 %. Як вбачається з п. 8.2-8.4 Договору кредитної лінії №478931704 від 15.09.2023, процентна ставка за кредитом становить 2,10% по 15.10.2023 (включно) від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка). Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту. Також, з наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що загальний розмір заборгованості становить 30021,96 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 5800,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами складає 24221,96грн. Проценти за період з 15.09.2023 по 15.10.2023 включно нараховані за процентною ставкою 2,10 %, з 16.10.2023 по 11.02.2024 нараховані за процентною ставкою 2,98 %, тобто з 25.12.2023 у розмірі більшому ніж встановлений законом. А тому, враховуючи вимоги закону, розмір заборгованості з 25.12.2023 по 11.02.2024, підлягає перерахунку та такий становить 18705 грн. (5800грн*2,5%*129 днів), в той час, як позивачем за даний період нараховано відсотки в сумі 22296,36грн. Таким чином загальний розмір відсотків за користування кредитом становить 20630,60 гривень. При цьому, надані позивачем розрахунки щодо заборгованості по кредиту відповідають умовам укладеного договору та нормам чинного законодавства, є зрозумілим в частині нарахування відсотків за кредитним договором, а тому є неналежними доказами. Відтак суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 за тілом кредиту в сумі 5800,00 грн та процентами, в сумі 20630,60грн, а всього в сумі 26430,60грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення відсотків слід відмовити за безпідставністю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2132,62 гривень. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню недоплачена позивачем сума судового збору в розмірі 605,60 грн, оскільки при зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40грн на підставі ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» із застосовується коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, в електронній формі. Однак, ухвалою суду від 12.08.2025 позов залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам законодавства щодо форми та змісту процесуального документа, що подається до суду в електронній формі. Позивачем на виконання вимог ухвали суду без руху від 12.08.2025, позовну заяву з додатками подано до суду в письмовій формі. А тому враховуючи наведене, згідно вимог п.1.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі позову з урахуванням ціни позову становило 3028.00 гривень. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 7000,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно з ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з висновків викладених у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц та від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, яка полягала у складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 - 5000 грн (2 години), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 1000 грн (2 год), підготовка адвокатського запиту про зарахування/перерахування коштів на картковий рахунок боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023 - 500 грн (1 година), підготовка клопотання про витребування інформації щодо зарахування/перерахування коштів на картковий рахунок боржника - боржника, яким є №478931704 від 15.09.2023 про стягнення заборгованості за кредитним договором №478931704 від 15.09.2023- 500 грн (1 година) становить 7000 грн, на виконання якої, адвокатом Адвокатським Бюро «Тараненко та партнери» було витрачено 6 год часу (а.с.196). На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача представлено суду договір про надання правової допомоги №29/05/25-01 від 05.06.2025 (а.с.191-193), протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 05.06.2025 (а.с.194), додаткову угоду №25770772653 до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 05.06.2025 (а.с.195), акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 05.06.2025 (а.с.196), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956 на ім`я Тараненко А.І. (а.с.197); копію довіреності від 05.06.2025 (а.с.198). Дійсно як вбачається з представлених позивачем доказів, фактичний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката становить 7000,00 грн. В той же час оцінивши надані адвокатом послуги та витрачений ним час на складання процесуальних документів, а саме позовної заяви, клопотання про витребування доказів, зважаючи зокрема на складність справи, ціну позову, суд приходить до висновку, що визначений стороною та його адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial