Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] через свого представника адвоката Мисечко Катерину Олександрівну, [PERSON] , [PERSON] через свого представника адвоката В`язового Вячеслава Вікторовича звернулися з позовом до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Ціна позову, визначена позивачами 130\~000 грн. За змістом поданого відзиву Донецька обласна державна адміністрація позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що є неналежним відповідачем. Обов`язок збереження матеріалів технічної інвентаризації, реєстрових книг, а також архівних справ комунальних підприємств - бюро технічної інвентаризації покладений на органи місцевого самоврядування. Донецька облдержадміністрація є місцевим органом виконавчої влади та згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2024 року № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» набула тимчасового статусу обласної військової адміністрації. Протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення або скасування Донецька облдержадміністрація, обласна військова адміністрація здійснює повноваження Донецької обласної ради. Здійснення Донецькою облдержадміністрацією, обласною військовою адміністрацією повноважень інших органів місцевого самоврядування Донецької області не передбачено Законом України «Про правовий режим воєнного стану» та іншими актами законодавства. Облдержадміністрація не наділена повноваженнями з реєстрації прав власності, формування та ведення реєстрів прав на нерухоме майно, зберігання реєстрових книг та архівних справ щодо нерухомого майна, не є органом вищого рівня або правонаступником жодних органів місцевого самоврядування або підпорядкованих їм підприємств, установ та організацій. Відповіді на відзив не надійшло. З доданих до позовної заяви документів видно, що 08 грудня 1993 року Фондом комунального майна Донецької міської ради видано свідоцтво про право власності № [NUMBER] , яке посвідчує, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.40) На зазначеному свідоцтві є відмітка про реєстрацію права власності у Донецькому БТІ. Позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру згідно цього свідоцтва, оскільки на теперішній час неможливо отримати інформаційну довідку від Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м.Донецька на запит державного реєстратора. (а.с.39) Позивачі просять визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру, набуту внаслідок приватизації на підставі розпорядження Фонду комунального майна Донецької міської ради. Позовні вимоги заявлені до відповідача Донецької обласної державної адміністрації (ЄДРПОУ 00022473). \~ \~ Як\~визначено статтею\~392\~Цивільного кодексу\~України,\~ власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як визначив Верховний Суд у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Також Верховним Судом у постанові від 13 травня 2019 року у справі № 905/494/18 зазначено, що у разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа. У даному випадку правовстановлюючий документ на квартиру не втрачений, натомість фактично є втраченим документ на паперовому носії, який зберігався в архіві Бюро технічної інвентаризації міста Донецька і посвідчував державну реєстрацію права власності позивачів на нерухоме майно. Позивачам відмовлено у державній реєстрації їх права власності на квартиру на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Донецької міської ради. Отже державою не визнається факт набуття позивачами права власності на нерухоме майно, тому позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ними цього права. Однак держава в особі відповідного державного органу не є належним відповідачем у даній справі, оскільки право власності на нерухоме майно не набувається внаслідок державної реєстрації. Позивачі просять визнати за ними право власності, набуте внаслідок приватизації, на нерухоме майно, яке розташоване на території міста Донецька. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 13 травня 2019 року у справі № 905/494/18, учасники справи це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. \~ \~ \~Як визначено\~статтею \~335\~Цивільного кодексу\~України,\~безхазяйною є\~річ,\~яка не\~має власника\~або власник\~якої невідомий. \~Безхазяйні нерухомі\~речі беруться\~на облік\~органом,\~що здійснює\~державну реєстрацію\~прав на\~нерухоме майно,\~за заявою\~органу місцевого\~самоврядування,\~на території\~якого вони\~розміщені.\~Про взяття\~безхазяйної нерухомої\~речі на\~облік робиться\~оголошення у\~друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Отже у разі невизнання за позивачкою права власності на нерухоме майно, таке майно має бути взято на облік як безхазяйне і в подальшому передано за рішенням суду у комунальну власність. Тому особою, яка має інтерес до спірного нерухомого майна, є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем розташування цього майна. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа Донецька обласна державна адміністрація з ідентифікаційним кодом 00022473 є органом державної влади, що здійснює державне управління загального характеру, а не органом місцевого самоврядування. Натомість органом місцевого самоврядування за місцем розташування спірного нерухомого майна є Донецька міська рада (код ЄДРПОУ 26502957) і саме ця юридична особа є належним відповідачем у даній справі. Як визначено статтею 51 ЦПК України, \~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Отже суд не вправі з власної ініціативи замінити первісного відповідача належним відповідачем, позивачами такого клопотання не заявлено. Тому позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені до неналежного відповідача. \~ Як передбачено статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати по справі слід покласти на позивачів.

Outcome: dismissed