Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Заявик [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Посилається на те, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] . Вказував, що за життя він склав заповіт, яким заповідав усе належне йому майно [PERSON] . Після смерті брата відкрилася спадщина на його майно. Зазначав, що він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак йому було повідомлено, що за матеріалами спадкової справи відсутній доказ родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] як між рідними братами, оскільки у матеріалах справи знаходяться документи, між якими є розбіжності, а саме у написанні прізвищ:\~ [PERSON] ,\~ що не дає можливості встановити нотаріусу лінію спадковості між ними. Також заявник особисто звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області з питання про внесення виправлення у свідоцтві про народження, але отримав усну відмову, яка полягала в тому, що такі виправлення неможливі, оскільки особа, яка б могла підтвердити факт того, що являється рідним братом померла. В зв`язку з тим, що внести зміни до свідоцтва про народження неможливо, він змушений в судовому порядку встановлювати факт родинних відносин, оскільки від цього залежить виникнення його права щодо спадкування нерухомого майна. В судовому засіданні 29.10.2025 року представник заявника заяву підтримала, пославшись на обставини викладені в ній, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, врахувавши заяву представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] народився (російською мовою) « [PERSON] » в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , в графі «батько» записаний « [PERSON] », в графі «мати» записана « [PERSON] », В свідоцтві про народження заявника (серїї [NUMBER] ) - [PERSON] [INFO] в графі «мати» записана « [PERSON] », в графі «батько» записаний « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2025 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке йому належало. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами неможливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заявник [PERSON] є спадкодавцем за заповітом, що вбачається з копії заповіту від 23 грудня 2024 року згідно якого, померлий [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що заявник її чоловік, його рідний брат [PERSON] , який помер, зробив заповіт на ім`я її чоловіка. Оформити спадщину він не може через розбіжність в написанні прізвищ через невірний переклад з російської мови. Засвідчила, що заявник [PERSON] та покійний [PERSON] рідні брати. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є рідним братом заявника. В прізвищах батьків були допущені розбіжності « [PERSON] / [PERSON] . Іх в батьків було семеро дітей. І при перекладі документів з російської на українську мову було допущено помилки, які в процесі життя приходиться виправляти в судовому порядку. Засвідчив, що він [PERSON] , заявник [PERSON] та покійний [PERSON] є рідними братами. Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно роз`яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №5 № про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,- визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис, видачі заявнику нового паспорта. Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Виходячи з вищевказаного, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] , та [PERSON] має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить право заявника на оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому його необхідно встановити. На підставі викладеного та

Outcome: approved