Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька яких записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З 2018 року родина [PERSON] користувалася послугами Центру соціальних служб Носівської міської ради, за час роботи з родиною відповідач зарекомендувала себе як мати, що має низький батьківський потенціал, їй надавалися консультації та здійснювався соціальний супровід. Помешкання, де проживала родина, перебувало у незадовільному стані, будинок потребував капітального ремонту. З вересня 2021 року і по даний час відповідач проживає у селищі Гришківці Бердичівського району Житомирської області. Службою у справах дітей Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області до служби у справах дітей Носівської міської ради Чернігівської області направлено документи, які підтверджують факт неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків. Відповідач неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Факт умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та свідомого нехтування ними, неодноразово було виявлено та зафіксовано у ході обстеження умов проживання родини. Така поведінка відповідача щодо невиконання своїх обов`язків, яка ухиляється від виховання дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться навчанням, не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей, не готує дітей до самостійного життя та праці, негативно впливає на фізичний розвиток дітей як складову виховання. Органом опіки та піклування Носівської міської ради було підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] та [PERSON] . Позивач просив: - позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , на їх утримання аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. У судове засідання відповідач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просила розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника служби. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи вбачається, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 серпня 2024 року (справа № 274/5246/24) відповідача було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Суть правопорушення полягає в тому, що 13 червня 2024 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , не забезпечила необхідних умов виховання, а саме: не приймає участі у вихованні та житті дитини; не забезпечує дитину матеріально; не забрала дитину з навчання зі школи-інтернату на канікули. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 вересня 2024 року (справа № 274/6836/24) відповідача визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Суть правопорушення полягає в тому, що 21 серпня 2024 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме не бере участі у вихованні дітей, проживає окремо, не забезпечує дітей матеріально, сина [PERSON] не забрала з навчального закладу на канікули, залишивши опікуватися ним педагогам. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року (справа № 274/9030/24) відповідача визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Суть правопорушення полягає в тому, що 4 листопада 2024 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , ухилилася від покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до дочки [PERSON] , не забезпечила необхідних умов для життя та виховання дитини, а саме не цікавиться її життям, матеріально не допомагає, не забирає на святкові дні та канікули, не телефонує. Факт умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків та свідомого нехтування ними, підтверджується також копіями актів обстеження умов проживання від 22 лютого 2023 року, 9 серпня 2023 року,13 серпня 2023 року,16 серпня 2023 року та 21 березня 2025 року. Зі змісту зазначених актів вбачається, що [PERSON] із сином [PERSON] та співмешканцем [PERSON] проживає у двох кімнатах, в окремій частині будинку. У кімнатах брудно, не прибрано, несвіжа постіль, речі розкидані. У кімнатах неприємний запах від паління. Під час одного з відвідувань, на столі було виявлено пляшку горілки, співмешканець перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. [PERSON] скаржилася, що співмешканець зловживає спиртними напоями, виганяє її з дитиною з будинку. Хлопчику 5 років, він погано розмовляє, фізично виглядає на менший вік. Станом на 9 серпня 2023 року дитина була влаштована до закладу дошкільної освіти « [PERSON] » на умовах безкоштовного перебування, однак під час обстеження 13 серпня 2024 року було виявлено, що дитина заклад не відвідує. Мати відмовилася водити дитину до садочка, самостійно з сином не займається. [PERSON] та її співмешканець не працюють, мають вкрай скрутне матеріальне становище, працевлаштовуватися [PERSON] не бажає. Діти разом з матір`ю не проживають, сина [PERSON] на вихідні дні та канікули не забирає. За час перебування дитини в закладі лише один раз у 2024 році [PERSON] забрала сина на осінні канікули. Участі у житті та вихованні своїх дітей не бере. Питання про стан справ у сім`ї [PERSON] розглядалося на засідання комісії з питань захисту прав дитини із яких вбачається, що для подолання складних життєвих обставин у яких опинилася сім`я, соціальними працівниками проводилися бесіди щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, однак [PERSON] належних висновків зроблено не було, рекомендації фахівців вона не виконувала, були випадки коли вона агресивно сприймала рекомендації фахівців, розмовляла на підвищених тонах, висловлювала претензії про те, що їй не допомагають матеріально. [PERSON] навчається у комунальному закладі «Старобасанська гімназія» Чернігівської обласної ради. За час перебування дитини у закладі відповідач не забирала сина на канікули протягом 2023-2024 навчального року. Відвідувала сина весною 2024 року, провела з ним менше доби, планувала відвідування влітку 2024 року, проте з мотивів відсутності коштів до гімназії не приїхала. Відповідач періодично телефонує класному керівнику та вихователям, з сином спілкується у телефонному режимі, обіцяла забрати на літні канікули додому. На осінні канікули сина додому не забрала, напередодні канікул, у жовтні 2024 року, приїздила у заклад та обіцяла забрати на зимові канікули. Під час зимових канікул, а саме 20 грудня 2024 року, відповідачка забрала малолітнього сина додому та привезла його на навчання 10 січня 2025 року. На вихідні дні учень знаходився в закладі освіти. Відповідач іноді телефонує класному керівнику щодо поведінки, навчання та здоров`я сина. На період весняних канікул [PERSON] знаходився у закладі освіти. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] був зарахований в середньо-старшу інклюзивну групу Гришковецького ЗДО «Сонечко», відвідував дитячий садочок з 17 травня 2023 року по 7 червня 2023 року. Дитина проживає з матір`ю [PERSON] , яка не працює. Загальний розвиток дитини нижчий за вікові норми. Прояви волі помітно залежать від ситуації, вимагають зовнішньої підтримки з боку дорослого, агресію не проявляє, навички самообслуговування сформовані відповідно віку. За короткий термін спілкування з сім`єю було виявлено, що родина соціально неблагополучна, складні життєві обставини. Мати недостатньо приділяє увагу розвитку і вихованню дитини. Хлопчик відчуває труднощі у мовленнєвому розвитку, словниковий запас нижчий за вікову норму, обмежений побутовою тематикою, мовлення не чітке, темп повільний, в контакт вступає поступово, потребує стимулювання та заохочень до співпраці, потребує допомоги дорослого і використовує її в повній мірі. Фізичний розвиток відповідає віковим нормам. Із 7 червня 2023 року дошкільний заклад не відвідував, педагоги неодноразово намагалися зв`язатися із мамою, але вона на контакт не йде. Федосова Бенжаміна здобуває освіту у Сокиринському професійному аграрному ліцеї Чернігівської області. [PERSON] дочку не відвідує, не телефонує їй, не цікавиться психічним станом, не бере її в сім`ю на вихідні та канікули, матеріально не забезпечує. Відповідно до характеристики Сокиринського професійного аграрного ліцею Чернігівської області [PERSON] вступила на навчання 1 вересня 2023 року за професією «Робітник фермерського господарства», прибула із Старобасанської школи-інтернату, маючи статус внутрішньо переміщеної особи. Навчається в міру своїх можливостей, домашні завдання виконує не завжди, зацікавленість до обраної професії виявляє частково. Пропусків занять без поважних причин не має, охоче спілкується з товаришами і викладачами ліцею, правила здорового способу життя і безпечної поведінки виконує частково. Сім`я багатодітна, мати не цікавиться навчанням і життям доньки. У гуртожитку [PERSON] проживає разом із сестрою, яка також навчається за тією ж професією. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду доказів на спростування обставин, викладених позивачем в обґрунтування позову, та визнала позов у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, орган опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , що підтверджується відповідним висновком, який затверджений рішенням виконкому Носівської міської ради Чернігівської області № 73 від 20 лютого 2025 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що є законні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач не надала суду доказів про те, що вона надає матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду з цим позовом. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved