Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

До Основ`янського районного суду міста Харкова звернувся позивач [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Український науково-дослідний інститут природних газів (УкрНДІгаз) про визнання незаконним і скасування наказу директора УкрНДІгаз АТ «Укргазвидобування» №468 від 09.10.2024 року про його звільнення та поновлення його на роботі на посаді інженеру сектору цифровізації геолого-геофізичної та промислової інформації відділу оптимізації дорозробки Шебелинського ГКР та родовищ з важковидобувними запасами вуглеводнів філії УкрНДІгаз з 09.10.2024 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.07.2021 року він був повторно прийнятий на роботу до УкрНДІгаз на посаду інженеру сектору цифровізації геолого-геофізичної та промислової інформації відділу оптимізації дорозробки Шебелинського ГКР та родовищ з важковидобувними запасами вуглеводнів філії УкрНДІгаз. У червні 2024 р. служба безпеки підприємства дізналася про те, що стосовно позивача Московським районним судом м. Харкова 30.01.2024 винесений вирок за ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік з іспитовим строком один рік. З цього часу керівництвом інституту була поставлена мета домогтися звільнення [PERSON] з роботи. З цією метою його примушувати проходити медичний огляд на вживання наркотичних засобів, відправляли у відрядження до м. Полтави, яке згодом скасували та не відшкодували витрати на поїздку. Також у вересні 2024 р. в інституті стало відомо про відзнятий та опублікований ним в соціальній мережі «Instagram» відеозапис офісного приміщення філії УкрНДІгаз на якому, в тому числі, знято його робоче місце, з аркушем паперу з дійсним паролем доступу до облікового запису працівника та інших ресурсів АТ «Укргазвидобування». Після проведення з цього приводу перевірки директором УкрНДІгаз АТ «Укргазвидобування» був виданий наказ №468 від 08.10.2024 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та він був звільнений з роботи 09.10.2024 згідно п.14 ст. 40 КЗпП України за невиконання працівником правил поведінки на підприємстві, в установі, організації в частині положень, передбачених частиною другою статті 142 КЗпП України. [PERSON] не згодний з даним наказом, тому що на згаданому відеозапису на аркуші паперу зображені букви та цифри, які не можна вважати паролем до комп`ютеру, тому що ними не можна скористатися не знаючи логіну облікового запису і застосунку до якого він відноситься. Саму зйомку він проводив в пустому офірі, ніякий робочий процес на ній не зафіксований. В судовому засіданні позивач та його представник підтвердили вимоги своєї позовної заяви. Представники відповідача у відзиві на позовну заяву, а також в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, вважали, що в діях [PERSON] є склад дисциплінарного проступку, а тому притягнутий до дисциплінарної відповідальності він правильно і наказ про звільнення відповідає вимогам законодавства України. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд встановив наступні обставини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу №180-к від 01.07.2021 року був прийнятий на роботу до УкрНДІгаз на посаду інженеру сектору цифровізації геолого-геофізичної та промислової інформації відділу оптимізації дорозробки Шебелинського ГКР та родовищ з важковидобувними запасами вуглеводнів філії УкрНДІгаз. Відповідно до посадової інструкції інженера сектору цифровізації геолого-геофізичної та промислової інформації відділу оптимізації дорозробки Шебелинського ГКР та родовищ з важковидобувними запасами вуглеводнів з якою [PERSON] ознайомлений 08.07.2021 р., до його обов`язків належить збереження комерційної таємниці інституту та АТ «Укргазвидобування» (п.2.13). Також п.4.5 Посадової інструкції передбачене, що він несе відповідальність за незбереження комерційних таємниць інституту і галузі. 01.07.2021 [PERSON] підписане зобов`язання про нерозголошення інформації обмеженого доступу АТ «Укргазвидобування». Пунктом 6.1 Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію АТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням правління АТ «Укргазвидобування» від 26.12.2018 №358 на працівників Товариства, зокрема, покладено обов`язок не поширювати публічно чи в будь-який інший спосіб та не передавати фізичним та юридичним особам відомості, які складають комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Товариства. Відповідно до Переліку відомостей, що становлять комерційну таємницю чи конфіденційну інформацію АТ «Укргазвидобування», затвердженого наказом АТ «Укргазвидобування» від 15.05.2024 № 384, інформація щодо облікових записів користувачів Товариства (паролі електронної пошти, логіни та паролі доступу до серверів та інших мережевих ресурсів Товариства) є комерційною таємницею. Документ сформований в системі «Електронний суд» 29.11.2024 3 Пунктом 3.2.6 Правил з управління доступом до інформаційних активів/систем АТ «Укргазвидобування», затверджених наказом АТ «Укргазвидобування» від 01.02.2024 № 93 (далі Правила), передбачено, що для автентифікації користувача використовується секретна інформація автентифікації, що відома або наявна лише у користувача. Згідно з п. 3.2.9, 3.2.10 Правил секретна інформація автентифікації є конфіденційною інформацією та не може бути розголошена чи передана будь-якій іншій особі, а відповідальність за її безпечне зберігання покладається на користувача. До того ж, секретну інформацію автентифікації заборонено зберігати в паперовій чи електронній формах у загальнодоступних місцях. Аналогічна заборона міститься й у п. 3.14 Інструкції користування корпоративними персональними комп`ютерами в АТ «Укргазвидобування», затвердженій наказом АТ «Укргазвидобування» від 01.02.2024 № 93. Згідно з пояснювальною запискою керівника групи цифровізації геолого-геофізичної та промислової інформації відділу авторського нагляду за розробкою родовищ [PERSON] 19 лютого 2024 року [PERSON] було ознайомлено з наказом АТ «Укргазвидобування» від 01.02.2024 № 93. 12 вересня 2024 року департаментом безпеки, захисту та охорони, в ході моніторингу соціальної мережі «Instagram», було виявлено відеозапис робочого процесу в центрі 3D моделювання філії УкрНДІгаз, який був відзнятий та опублікований інженером відділу оптимізації дорозробки Шебелинського ГКР та родовищ з важковидобувними запасами вуглеводнів Дуканичем Д.В. (службова записка заступника Генерального директора з безпеки та мобілізаційної роботи АТ «Укргазвидобування» [PERSON] від 26.09.2024 №21.13/5079-С). В судовому засіданні під час перегляду вказаного відеозапису встановлено, що [PERSON] здійснений відеоогляд офісного приміщення філії УкрНДІгаз, співробітників філії, які в той час перебували на робочому місці, а також аркушу паперу з дійсним паролем доступу до облікового запису працівника та інших внутрішніх ресурсів АТ «Укргазвидобування». 30 вересня 2024 року позивача в приміщенні філії УкрНДІгаз АТ «Укргазвидобування» за адресою: м. Харків Гімназійна набережна, 20, в кабінеті 312 в присутності працівників підприємства, було ознайомлено зі змістом службової записки заступника Генерального директора з безпеки та мобілізаційної роботи АТ «Укргазвидобування» [PERSON] від 26.09.2024 №21.13/5079-С, зазначені нормативні документи, які були ним порушені. А також було затребувано пояснення щодо його дій. [PERSON] не визнав факти, викладені в службовій записці [PERSON] від 26.09.2024 №21.13/5079-С, вину в порушенні вищезазначених нормативних актів не визнав, письмові пояснення надавати відмовився. В подальшому філія УкрНДІгаз додатково звернулась з поданням до Первинної профспілкової організації УкрНДІгаз щодо погодження розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця згідно п. 14 ст. 40 КЗпП України. Повідомленням вих. № 44 від 07.10.2024 року Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Українського науково-дослідного інституту природних газів, повідомив, що розглянув 04 жовтня 2024 року на своєму засіданні подання адміністрації та надав витяг із протоколу № 57 засідання профспілкового комітету від 04 жовтня 2024 року. Відповідно до протоколу Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Українського науково-дослідного інституту природних газів дав згоду на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця згідно п. 14 ст. 40 КЗпП України з працівником [PERSON] , інженером сектору цифровізації геологогеофізичної та промислової інформації відділу оптимізації дорозробки Шебелинського ГКР та родовищ з важковидобувними запасами вуглеводнів філії УкрНДІгаз. Розгляд відбувався відповідно ст. 43 КЗпП України у присутності [PERSON] . Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наказом № 468 від 08.10.2024 р. за грубе порушення п. 3.14 Інструкції користування корпоративними персональними комп`ютерами в АТ «Укргазвидобування», п.п. 3.2.6, 3.2.9, 3.2.10 Правил з управління доступом до інформаційних активів/систем АТ «Укргазвидобування», затверджених наказом АТ «Укргазвидобування» від 01.02.2024 № 93, п. 6.1 Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію АТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням правління АТ «Укргазвидобування» від 26.12.2018 № 358, п. 2.13, 4.5 посадової інструкції, відповідно до ст.ст. 147-149 КЗпП України, з урахуванням акту від 30.09.2024 про відмову від надання письмових пояснень та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, [PERSON] , інженера сектору цифровізації геолого-геофізичної та промислової інформації відділу оптимізації дорозробки Шебелинського ГКР та родовищ з важковидобувними запасами вуглеводнів філії УкрНДІгаз, звільнити з роботи 09 жовтня 2024 року згідно з п.14 ст.40 КЗпП України за невиконання працівником правил поведінки на підприємстві, в установі, організації в частині положень, передбачених частиною другою статті 142 цього Кодексу. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 КЗпП України). Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. (Постанова Верховного Суду від 16.12.2022 у справі № 761/34905/20). Відповідно до ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, вказаних у цій статті. Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов містяться в ст. 41 КЗпП України. Згідно зі ст. 147 КЗПп України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Таким чином, стаття 147 КЗпП України встановлює лише види стягнень, які можуть бути застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни. Проте підстави для звільнення з ініціативи роботодавця вказані в ст.ст. 40, 41 даного Кодексу. Отже, звільнення за порушення трудової дисципліни має здійснюватися на підставі відповідних пунктів статтей 40 та 41 КЗпП України. Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 р. №9 «Про практику розгляду трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Роботодавець має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов`язків, які обумовлені між ними, і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов`язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено статтею 149 КЗпП України, згідно з яким до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Суд приходить до висновку, що вказаними вище діями [PERSON] порушив низку вимог внутрішніх нормативних актів Товариства, а саме: - п. 3.14 Інструкції користування корпоративними персональними комп`ютерами в АТ «Укргазвидобування», введеної в дію наказом від 01.02.2024 № 93; - п.п. 3.2.6, 3.2.9 та 3.2.10 Правил з управління доступом до інформаційних активів/ систем АТ «Укргазвидобування», введених в дію наказом від 01.02.2024 № 93; - п. 6.1 «Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію АТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням правління від 26.12.2018 № 358; - вказівку від 03.05.2024 №3444 «Щодо посилення заходів безпеки на об`єктах АТ «Укргазвидобування». На підставі викладеного суд також прийшов до висновку, що відповідачем доведено, що ним було дотримано процедури, що передують звільненню працівника за порушення трудової дисципліни. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач довів, що звільнення позивача з посади було проведено без порушення законодавства про працю. Відтак, наказ директора УкрНДІгаз АТ «Укргазвидобування» № 468 від 08.10.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» суд вважає законним, та таким, що не підлягає скасуванню. Також в судовому засіданні не встановлено фактів навмисного створення керівництвом відповідача умов для звільнення [PERSON] .

Outcome: dismissed