Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

У липні 2025 року до суду звернулася позивачка з вищезазначеним позовом. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Починаючи з народження дочки ф до теперішнього часу відповідач зустрічався з дочкою лише декілька разів. Матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надавав і не надає. З жовтня 2022 року відповідач не сплачує аліменти на утримання [PERSON] , у зв`язку з чим заборгованість по аліментам становить 111690,10 грн. Відповідно до рішення виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 08 листопада 2022 року місце проживання малолітньої [PERSON] визначено разом із матір`ю [PERSON] . Позивачка є власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживає без реєстрації з 28.03.2023 по даний час. Відповідно до довідки КЗ Соколовобалківського закладу дошкільної освіти «Берізка» Нехворощанської сільської ради від 26.05.2025 за №2 за період з 19.05.2025 батько [PERSON] жодного разу не відвідував заклад дошкільної освіти з метою спілкування з дитиною. Дитиною постійно опікується мама [PERSON] . Відповідно до листа сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 21.11.2023 за №58-Ч/115/104/16/05-2023 [PERSON] було здійснено 6 повідомлень за фактом вчинення домашнього насильства [PERSON] . За результатами перевірок було: винесено терміновий заборонний припис терміном 10 діб, складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, проводилася профілактичні бесіди про недопущення вчинення правопорушень. Рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради від 17.06.2025 №78 затверджено висновок служби у справах дітей Нехворощанської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . Таким чином відповідач, починаючи з моменту народження дитини, проживав окремо від неї, не виконував своїх батьківських обов`язків з її виховання, не спілкувався з дочкою, не звертався до компетентних органів чи суду з приводу встановлення графіку відвідування і спілкування з дочкою. Крім того поведінка батька становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку, оскільки домашнє насилля відповідачем вчинялося в присутності малолітньої дитини та в стані алкогольного сп`яніння. Посилаючись на вищезазначені обставини, Конвенцію ООН про права дитини, Закон України «Про охорону дитинства», положення статей 19, 150, 151, 165 СК України, позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії по справі та позиція сторін Ухвалою судді від 30 липня 2025 року позов [PERSON] було залишено без руху. Ухвалою судді від 12 серпня 2025 року у справі звільнено [PERSON] від сплати судового збору, відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 11 вересня 2025 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Нехворощанської сільської ради як орган опіки та піклування. За клопотанням позивачки підготовче засідання було відкладено на 30 вересня 2025 року. 30 вересня 2025 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 05 листопада 2025 року. У судовому засіданні 05 листопада 2025 року позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання 05 листопада 2025 року не з`явився, 30 вересня 2025 року подав до суду письмову заяву у якій він позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. При цьому суд зазначає, що указана позиція відповідачем [PERSON] була висловлена також і у підготовчому судовому засіданні 30 вересня 2025 року, оскільки він зазначив, що у судове засідання 05 листопада 2025 року він з`явитися не зможе у зв`язку із проходженням ним військової служби. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Нехворощанської сільської ради та Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 106, 108). Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 17). Рішенням виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 08 листопада 2022 року №210 було визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а. с. 18). Відповідно до довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 09.05.2025 №02-27/1-98 [PERSON] , [INFO] та її діти, зокрема [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 28.03.2023 по даний час. За період проживання родини [PERSON] , батько [PERSON] на території сільської ради не з`являвся, дитину не відвідував і участі у вихованні не приймав (а. с. 19). Згідно з довідкою КЗ Соколовобалківського закладу дошкільної освіти «Берізка» Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 26.05.2025 №2 [PERSON] , [INFO] , відвідує указаний комунальний заклад з 19 травня 2025 року. Протягом цього періоду батько, [PERSON] , жодного разу не відвідував заклад дошкільної освіти з метою спілкування з дитиною з невідомих причин. Дитиною постійно опікується мама [PERSON] (а. с. 20). Відповідно до листа сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 21.11.2023 за №58-Ч/115/104/16/05-2023 [PERSON] було здійснено 6 повідомлень за фактом вчинення домашнього насильства [PERSON] , які зареєстровано СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області до Інформаційного порталу Національної поліції України за №1745 від 03.08.2022, «2020 від 25.08.2022, №2347 від 13.10.2022, №2445, 2447 від 14.10.2022 та №431 від 26.02.2023 (а. с. 21). За результатами перевірок за повідомленнями [PERSON] було: винесено терміновий заборонний припис терміном 10 діб та складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, проводилася профілактичні бесіди про недопущення вчинення правопорушень (а. с. 22 26). Згідно з листом Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.02.2025 №871 та постанови про відкриття ВП 70744105 з примусового виконання судового наказу №546/812/22, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 27, 28). Відповідно до договору купівлі продажу, укладеного 21 серпня 2023 року між [PERSON] , продавцем, та [PERSON] , покупцем, та посвідченого Уманцем М.В., приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, продавець передав у воластість покупця, а покупець прийняв у власність приватизовану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1300 га та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за цією ж адресою (а. с. 29 31). Згідно з довідкою Комунального підприємства «Центр первинної медико санітарної допомоги» Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області» від 09.06.2025 №48 у даному закладі відсутні записи щодо звернень [PERSON] до амбулаторії з дитиною [PERSON] , [INFO] . У сі звернення до закладу охорони здоров`я з вищевказаною дитиною здійснювалися виключно її матір`ю [PERSON] (а. с. 32). Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 26.06.2025 №01-19/192 на обліку служби перебували діти, як такі, що потрапили у складні життєві обставини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в період з серпня 2022 року по 01 березня 2023 року. Троє старших дітей стали свідками домашнього насильства [PERSON] , [INFO] , відносно їх матері [PERSON] , [INFO] , відповідно до повідомлення СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 04.08.2022 №2959/115/104/16/05-2022. У зв`язку з тим, що [PERSON] мав агресивну поведінку та неодноразово погрожував матері дітей, була необхідність взяти на облік Служби дітей всієї родинної групи. Оскільки в родині відбуваються постійні випадки вчинення домашнього насильства психологічного характеру [PERSON] та переслідування відносно [PERSON] , вона прийняла рішення про зміну місця проживання та виїхала з території Решетилівської громади. За період з 01.03.2023 і до цього часу громадянин [PERSON] до служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради щодо визначення його участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , та усунення перешкод у спілкуванні з нею не звертався , долею дитини не цікавився (а. с. 35). Відповідно до повідомлення Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 04.08.2022 №2959/115/104/16/05-2022 03 серпня 2022 року до чергової частини зі служби 102 надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , її співмешканець [PERSON] , [INFO] , вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно неї та в присутності малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, що виразилося у погрозах фізичною розправою та виразах нецензурною лайкою в адресу заявниці (а. с. 36). Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а. с. 38). Крім того [PERSON] Решетилівським УСЗН було видано посвідчення серії [NUMBER] на дитину інваліда [PERSON] , [INFO] (а. с. 39 - 40). Рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради від 17 червня 2025 року №78 було затверджено висновок служби у справах дітей Нехворощанської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно указаного висновку з 28 березня 2023 року [PERSON] разом з дітьми проживає на території Нехворощанської територіальної громади за адресою: [ADDRESS] . Мати самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням доньки, аліменти [PERSON] не сплачує, що підтверджується довідкою Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.05.2025 №5896. Зі слів матері, батько не дарував подарунки своїй доньці ні на день народження, ні на день Святого Миколая, ні на Новий рік. Коли дитина хворіє батько її не провідує, не цікавиться станом її здоров`я та не надає жодної матеріальної допомоги на лікування. Батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з нею, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. 06 червня 2025 року було здійснено комісійний виїзд за адресою проживання сім`ї з метою обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] . У ході обстеження встановлено, що будинок знаходиться в хорошому стані, дотримані санітарно гігієнічні умови, наявні меблі для комфортного проживання сім`ї, в дітей наявні власні спальні ліжка, меблі та речі особистого користування, іграшки, книги, сезонний одяг. Посилаючись на викладені обставини, служба у\~справах дітей\~Нехворощанської сільської\~ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а. с. 33, 34) Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частиною 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»,\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно з пунктом 16\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК\~(2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини(параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява№ 2091/13). Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої вказаної статті СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. З приводу посилання сторони позивача на факти вчинення батьком домашнього насильства відносно матері дитини суд зазначає наступне. Під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності (частина\~четверта\~статті\~22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Законодавець поклав на суд обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду враховувати як факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини, так і за присутності дитини. Тобто, у разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або за її присутності (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року в справі № 753/23626/17). Проте дослідивши надані позивачкою докази на підтвердження даної обставини, зокрема результатами перевірок органу поліції за повідомленнями [PERSON] , судом не було установлено фактів вчинення відповідачем домашнього насильства відносно своєї доньки [PERSON] або саме у її присутності. А тому вчинення домашнього насильства відносно матері дитини не може бути самостійною підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав відносно неї. Однак судом у ході розгляду справи було установлено, що відповідач не бажає спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні, практично з самого дня її народження дитини остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, яка залишилася проживати\~\~із матір`ю, і можливість налагодження стосунків між ним та дочкою остаточно втрачена. Будь - які зв`язки між батьком та дитиною відсутні, що не було спростовано відповідачем. Доказів на\~підтвердження вчинення\~дій,\~які б\~свідчили про\~бажання відповідача\~брати участь\~у вихованні\~та розвитку\~дитини,\~він не\~надав.\~Будь \~якої заяви\~щодо заперечення\~проти позову\~відповідач до\~суду не\~надіслав,\~а навіть\~визнав позовні\~вимоги у\~повному обсязі,\~що свідчить\~про байдуже\~ставлення батька\~до своєї\~малолітньої дитини\~та повну\~відсутність зацікавленості\~життям дитини. З огляду на викладене, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , оскільки він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та у повній мірі відповідає інтересам дитини. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідно до частин першої та другої\~статті 171 СК України,\~дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Тобто при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Проте у даній справі малолітній дитині виповнилося лише три повних роки (17 листопада 2025 року виповниться чотири). Тобто, на час розгляду справи дитина ще не досягла віку й рівня розвитку, що може висловити свою думку з приводу даного спору. Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . Також, суд уважає за необхідне зазначити, що згідно частиною першою\~статті 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до\~\~статті 169 СК України,\~мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Окрім того суд звертає увагу на наступне. Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (частина третя статті 166 СК України). Між тим, як установлено із матеріалів даної справи, державним виконавцем Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шут Т.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №70744105) з примусового виконання судового наказу №546/812/22, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області, на підставі якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 28). Тобто, питання щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] вже було вирішено Решетилівським районним судом Полтавської області та повторного вирішення не потребує. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на обставини даної справи, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. З урахуванням викладеного вище та встановлених у ході розгляду обставин справи, суд вважає за доцільне задовольнити позов у повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зчастиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було заявлено одну вимогу немайнового характеру. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 3028,00 грн. Таким чином судовий збір за подання позовної заяви [PERSON] становить 1211,20 грн. Ухвалою судді від 12 серпня 2025 року у справі звільнено позивачку [PERSON] від сплати судового збору. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). Згідно частини шостої\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приписами частини першої статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подав до початку розгляду справи по суті. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, ураховуючи положення статті 142 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню п`ятдесяти відсотків судового збору, який мав би бути сплачений при подачі позову, що становить 605,60 грн (1211,20 грн х 50%). На підставі викладеного, та

Outcome: approved