Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] та призначення його опікуном дитини. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Він є рідним дядьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка з травня 2025 року проживає разом з ним та перебуває повністю на його утриманні. Відповідачі [PERSON] (рідний брат) та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З моменту народження племінниця [PERSON] проживала зі своїми батьками та дідусем і бабусею. Однак, через вживання алкоголю відповідачі не виконували своїх батьківських обов`язків, а тому весь тягар за вихованням дитини був покладений на бабусю та дідуся. З моменту проживання дитини разом з позивачем батьки жодним чином не цікавляться життям дитини, не надають фінансової допомоги на її утримання. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не приймають участі в її житті, не надають матеріальної допомоги, не піклуються про неї, не цікавляться її розвитком, здоров`ям, успіхами та проблемами, що негативно впливає на дитину, оскільки вона позбавлена можливості придбати життєві навички, та підтримувати психічний та духовний розвиток. Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року прийнято відмову позивача [PERSON] від вимоги про призначення його опікуном малолітньої [PERSON] , провадження у справі у цій частині вимог закрито. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що підставою для звернення до суду з даним позовом є те, що його рідний брат [PERSON] та його колишня співмешканка [PERSON] тривалий час не виконують своїх батьківських обов`язків відносно доньки, дитина була залишена без батьківського піклування, у зв`язку із чим ССД Снігурівської міської ради тимчасово влаштована у його сім`ю, де на даний час і проживає. Відповідачі своєї поведінки не змінюють, зловживають алкогольними напоями, повернення їм дитини спричинить повторне її вилучення та влаштування у державний заклад, що не буде відповідати її інтересам. Дівчинку всім необхідним забезпечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав /вх.№7658/25-вх.від 17.09.2025/. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялась у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області Наріжня І.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Твердила, що позбавлення відповідачів батьківських прав є необхідним для забезпечення прав дитина на належне дитинство, яке батьки їй відмовляються забезпечити, тривалий час зловживають алкогольними напоями, не забезпечують необхідний догляд. [PERSON] близько двох тому покинула дитину та її долею не цікавиться. Батько [PERSON] не вживає заходів для повернення дитини, продовжує зловживати алкогольними напоями, від виховання дитини відмовляється. Сім`я [PERSON] та [PERSON] тривалий час перебуває під контролем ССД Снігурівської міської ради, соціальний супровід позитивних результів не надав. ООП Снігурівської міської ради вважав за доцільне позбавлення відповідачів батьківських прав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст.165 СК України особа, в сім`ї якої проживає дитина. має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого повторно 03 січня 2017 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом №197 від 13 жовтня 2016 року, та копією актового запису про народження №197 від 13 жовтня 2016 року /а.с.5, 52/. Відповідачі у зареєстрованому шлюбі не перебували, проживали за адресою: [ADDRESS] . Наказом начальника Служби у справах дітей Снігурівської міської ради Наріжньої І. №61 від 03 жовтня 2023 року, малолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків /а.с.18/. Згідно відповіді №275/06-03 від 30 червня 2025 року, наданої в.о. директора Центру надання соціальних послуг Снігурівської міської ради Музикою С., соціальний супровід сім`ї [PERSON] та [PERSON] передбачає комплекс соціальних послуг, спрямованих на допомогу у розв`язанні проблем сім`ї, що спричинили складні життєві обставини. Фахівцем із соціальної роботи було розроблено та надано на виконання індивідуальний план щодо подолання складних життєвих обставин сім`ї [PERSON] та [PERSON] , який останніми не виконаний через постійне вживання алкогольних напоїв, позитивний результат від консультувань з відповідних питань відсутній. В серпні 2023 року [PERSON] знята з реєстрації місця проживання. Місце проживання та перебування [PERSON] невідомо. Систематична безвідповідальність батьків у заходах передбачених індивідуальним планом соціального супроводу спричинила порушення прав і свобод дитини /а.с.49/. Згідно відповіді №7417/66-2023 від 17 вересня 2023 року, наданої т.в.о. заступника начальника ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Мацютою С., [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувався. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності в 2023 році за ст.183 та ч.1 ст.178 КУпАП /а.с.14/. Крім того, постановою Снігурівського районного суду від 16 травня 2024 року (справа №485/832/24) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 та накладено адміністративне стягнення у виді попередження /а.с.67/. Крім того, [PERSON] притягувалася до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України, за яким ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області провадження закрито за п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення /а.с.69/. Відповідно до інформаційного листа №416/06-02 від 12 вересня 2025 року, наданого Центром надання соціальних послуг Снігурівської міської ради, сім`я [PERSON] та [PERSON] перебувають під соціальним супроводом з 23 серпня 2023 року по теперішній час у відділенні соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Снігурівської міської ради. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07 березня 2025 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що в будинку за даною адресою проживає [PERSON] , його донька [PERSON] та його співмешканка [PERSON] . Мати [PERSON] з дитиною не проживає та не спілкується, батько [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Перевіркою встановлено, зокрема, що умови для навчання та відпочинку дитини задовільні, однак житлове приміщення потребує прибирання та провітрення кімнат /а.с.6/. За повторного обстеження згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15 квітня 2025 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що в будинку за даною адресою проживає [PERSON] , його донька [PERSON] та його співмешканка [PERSON] . Перевіркою встановлено, зокрема, що умови для навчання та відпочинку дитини відсутні, в будинку брудно, речі розкидані, дитина проживає в одній кімнаті з батьком та його співмешканкою, спить на підлозі. Батько дитини [PERSON] та його співмешканка [PERSON] зловживають алкогольними напоями, зокрема [PERSON] . б`є дитину, коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 15 квітня 2025 року, наданих Службі у справах дітей Снігурівської міської ради, останній зазначив про фізичне насилля у відношенні його доньки [PERSON] з боку його співмешканки [PERSON] , та засвідчив про попередження щодо можливості позбавлення його батьківських прав у разі не усунення причин насильства в сім`ї /а.с.12/. Службою у справах дітей Снігурівської міської ради [PERSON] та [PERSON] виносилися попередження про неналежне виконання батьківських обов`язків та відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, що підтверджується актами попередження від 05 квітня 2024 року та від 15 квітня 2025 року /а.с.10,11/. За даними відповіді №9/1589 від 08 травня 2025 року, наданої начальником [INFO] [PERSON] , [PERSON] 28 квітня 2025 року призваний на військову службу під час мобілізації до в/ч [NUMBER] /а.с.19/. Наказом начальника Служби у справах дітей Снігурівської міської ради Наріжньої І. №39 від 02 травня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , передано з 02 травня 2025 року на тимчасове влаштування в сім`ю [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та є дядьком дитини /а.с.17/. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05 травня 2025 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що в будинку за даною адресою проживає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Перевіркою встановлено, зокрема, що умови для навчання та відпочинку дитини задовільні, в будинку санітарно-гігієнічні умови в нормі, дитина має власну кімнату, продуктами харчування забезпечена. Мати [PERSON] з дитиною не проживає, батько [PERSON] перебуває в лавах ЗСУ, дитина залишилась без батьківського піклування. [PERSON] (дядько дитини) має всі належні умови для повноцінного проживання, виховання, навчання та розвитку дитини /а.с.7/. За даними відповіді №4093 від 07 жовтня 2025 року, наданої військовою частиною [NUMBER] , солдат [PERSON] 28 квітня 2025 року зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] . З 30 червня 2025 року в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби в Дніпропетровській області, що підтверджується витягом з ЄРДР від 10 вересня 2025 року, номер кримінального провадження 62025170030018382 /а.с.125/. Згідно акту обстеження умов проживання від 17 вересня 2025 року, проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Проведеним обстеженням встановлено, що у будинку чисто. За присутності [PERSON] під час здійснення вказаного обстеження, останній повідомив, що попереджений про можливість позбавлення його батьківських прав та зазначив, що заперечень з цього приводу не має /а.с.97/. Згідно акту обстеження умов проживання, за проведеним обстеженням умов проживання за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає, предмети її присутності відсутні. Вказаний акт надійшов до суду 23 вересня 2025 року /а.с.101/. Згідно характеристик на [PERSON] та [PERSON] , наданих заступником міського голови Снігурівської міської ради Миколаївської області Колісниченко Р., протягом 2024-2025 р.р. до Снігурівської міської ради скарг та заяв стосовно їх поведінки не надходило. На засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Снігурівської міської ради питання про адміністративні правопорушення, вчиненні [PERSON] та [PERSON] не розглядались, протоколи щодо них не складались та до адміністративної відповідальності не притягувались /а.с.56,57/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Снігурівської міської ради Миколаївської області від 21 липня 2025 року визнано за доцільне позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] /а.с.62/. Свідок [PERSON] суду показала, що є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . З 2020 по квітень 2025 року проживала у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі не виконували батьківські обов`язки, постійно зловживали алкогольними напоями, дитиною не займалися. [PERSON] часто йшла з дому, покидаючи дитину на неї та її чоловіка. Більше року про [PERSON] нічого не відомо, з дитиною вона не спілкується. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, його співмешканка била дитину, у зв`язку з чим дитину забрав до себе [PERSON] . Вона та її чоловік, який є інвалідом та лежачий, вже не можуть доглядати [PERSON] . Їх самих доглядає син [PERSON] , у якого вони також проживають. [PERSON] відвідує школу, у зв`язку з тим, що з нею ніхто не займався, вона лишилася повторно у 2 класі, займається з репетитором. [PERSON] не бажає лікуватися від алкогольної залежності. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 виснував, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків, оскільки вони самоусунулися від виховання та утримання дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, виявили байдужість до долі дитини. Відповідачка [PERSON] та [PERSON] покинули дитину, тривалий час її долею не цікавляться, не забезпечують матеріально. Вжитими державною заходами свою поведінку у кращу сторону відповідачі не змінили. Орган опіки та піклування Снігурівської міської ради враховуючи інтереси дитини вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . Заслухана судом у присутності психолога [PERSON] пояснила, що на даний час проживає у дядька, де їй добре. До батька повертатися не хоче. Батько їй телефонує, з мамою тривалий час не розмовляла і не бачила її. Коли вона з мамою і батьком проживали разом батьки часто пили горілку, особливо коли батько міг взяти у борг. Мама часто йшла від них, бо їй не подобалося з ними жити. Їжу для неї готувала бабуся. Коли мати пішла, батько привів жінку, яка її зовсім не любила та била її. Така поведінка матері та батька є винною по відношенню до дитини. Суд визнає їх поведінку ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав відповідачів є засобом захисту прав дитини. Позбавлення відповідачів батьківських прав, як крайній захід впливу через не виконання ними батьківських обов`язків є виправданим та співмірним, та в інтересах дитини, враховуючи тривалість свідомого невиконання ними батьківських обов`язків. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, як крайнього заходу, оскільки повернення дитини батькам, які свідомо не бажають виконувати свої батьківські обов`язки, є небезпечним для її здоров`я і морального виховання. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved