Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №L01.188.37430 від 13.07.2015р. в розмірі 12066,93 гривень, що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 12066,84 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 0,09 гривень, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200 грн. Ухвалою судді позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.07.2015 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №L01.188.37430. Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 26524,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Відповідно до умов договору, кредит надається шляхом перерахування банком коштів на банківський поточний рахунок позичальника, що відкривається банком позичальнику. У п.1.2 кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 96 місяців з дня підписання договору, тобто до 13.07.2023 року включно. Згідно до п.2.5. кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п.2.1. кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами в 96 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ "СК "УНІКА Життя" договір від 13.07.2015 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 1263 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 26524,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ "СК "УНІКА Життя" страховий платіж від імені позичальника в сумі 1263 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів, а разом 26524 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника. Відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку 30 005,51 гривень. Останній платіж проведено 12.07.2019 року. Строк на який було надано кредит за договором сплив 13.07.2023 року. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення кредиту, утворилась заборгованість за основним боргом в сумі 12066,84 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 0,09 гривень, що разом становить 12066,93 грн. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Таким чином, ТОВ «СОНАТІ» набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № L01.188.37430 від 13.07.2015 року. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. 29.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № L01.188.37430 від 13.07.2015 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №L01.188.37430 від 13/07/2015 року, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника становить: заборгованість за основним боргом в сумі 12066,84 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 0,09 гривень, що разом становить 12066,93 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Розмір заборгованості Позичальника підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості від 16.11.2023 року та випискою з рахунку позичальника за період з 13.07.2015 по 16.11.2023 року. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач наданий позивачем розрахунок не заперечив, доказів його неправильності не надав, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості. За встановлених обставин, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №L01.188.37430 від 13.07.2015 в розмірі 12066,93 гривень, що складається з: - заборгованість за основним боргом в сумі 12066,84 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 0,09 гривень Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача сплачений\~судовий збір\~пропорційно задоволеним вимогам. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу підтверджуються наступними доказами, а саме: договором про надання правової допомоги № 1/04 від 01.04.2024 р.; додатком № 2 до договору про надання правничої допомоги № 1/04 від «01» квітня 2024 року; актом приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №5 від 05.05.2025 року, підписаного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС», який містить опис робіт (наданих послуг), які підлягають оплаті згідно п. 3.4.3. договору про надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Заяв щодо не співмірності витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило. Відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7200 грн.

Outcome: approved