Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

11 серпня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики № 2527272 у розмірі 45750,00 гривень, що складається зі: - заборгованості за основною сумою боргу 12000,00 гривень; - заборгованості за відсотками 33750,00 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, та у випадку неявки в судове засідання відповідача, - ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Процесуальні рішення та дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 24 вересня 2025 року (а.с. 40-43). Цією ж\~ухвалою суду\~запропоновано позивачеві\~надати до\~суду докази\~на підтвердження\~власних позовних\~вимог,\~зокрема факту\~видачі позики\~відповідачу (виписки\~за банківськими\~рахунками,\~меморіальні ордери,\~платіжні доручення,\~докази належності\~картки відповідачу\~тощо),\~та детальний\~розрахунок заборгованості\~відповідача [PERSON] \~за договором\~позики №\~2527272\~ зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, суми заборгованості за кожним періодом. Копії доказів та розрахунку заздалегідь направити відповідачу, а докази направлення надати суду. 25.08.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, на виконання ухвали суду (а.с.47-49), до якої позивачем було додано розрахунок заборгованості (а.с. 51-53). 27.08.2025 від представниці відповідача [PERSON] адвоката Юрченко Аліни Валентинівни через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 57-66). 08.09.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 69-94). 24.09.2025 розгляд справи було знято, у зв`язку зі перебуванням головуючої судді Козир В.П. у нарадчій кімнаті у справі № 533/845/23, про що свідчить довідка секретаря судових засідань (а.с.97). Судове засідання відкладено на 30.10.2025. У судове засідання 30.10.2025 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. У відповіді на відзив просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання 30.10.2025\~не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 99). Представниця відповідача - адвокат Юрченко А.В. у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, просила суд задовільнити позовні вимоги частково, а саме у частині стягнення з відповідача тіла кредиту, у стягненні процентів просила відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-6, 69-84) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики № 2527272 (договір позики), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 13.06.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 7 до договору факторингу №14/06/21. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2527272 у сумі 45750,00 грн, з яких: - 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 33750,00 грн сума заборгованості за відсотками. За ствердженням позивача, з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Не погодившись з аргументами представниці відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву, у відповіді на відзив представник позивача зазначав, що Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" внесено зміни до ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яку доповнено пунктом 15 такого змісту "військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються . Звертав увагу суду, що відповідно до роз`яснень Національного Банку України для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби, та відповідають переліку документів, зазначеним у листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом відповідач зобов`язаний був звернутися до відділення відповідної фінансової установи, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і, як наслідок, отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. Позивач уважав, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалося з тих підстав, що відповідач не повідомив первісних кредиторів у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У відповіді на відзив позивач зазначав, що документи надані відповідачем, не містять відомостей про те, з якого періоду відповідач перебуває на службі, що відповідач є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, чи є військовослужбовцем під час дії особливого періоду, який брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, який перебував або перебуває безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Отже, на думку позивача, у матеріалах справи відсутні докази, того що на відповідача поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його перебування на військовій службі. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю 131-2 Конституції України, статті 3, 15, 16, 19, 20, 205, 207, 509, 512, 514, 516, 526, 530, 599, 610-612, 625-628, 638-642, 644, 1046-1047, 1076, 1049, 1054-1055, 1082 ЦК України, статті 10, 19,76, 81, 123-124, 133, 175, 274 ЦПК України, статті 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статті 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», статті 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», статті 3,14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанову Національного Банку\~України №\~164\~від 29.07.2022\~«Про затвердження\~Положення про\~порядок емісії\~та еквайрингу\~платіжних інструментів» та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року), у справі № 732/670/19 (постанова від 09 вересня 2020 року), у справі № 404/502/18 (постанова від 23 березня 2020року), у справі № 127/33824/19 (постанова від 07 жовтня 2020 року), у справі № 561/71/19 (постанова від 16 грудня 2020 року); у справі № 524/556/19 (постанова від 12 січня 2021 року), у справі № 554/5090/16-к (постанова від 29 березня 2021 року), у справі № 234/7160/20 (постанова від 28 квітня 2021 року), у справі № 2-1383/2010 (постанова від 14 листопада 2018 року), у справі № 2-879/13 (постанова від 27 травня 2020 року), у справі № 642/548/21 (постанова від 18 січня 2023 року), у справі № 910/1755/19 (постанова від 04 червня 2020 року), № 910/10963/19 (постанова від 28 жовтня 2020 року). Позиція відповідача (а.с. 57-60) Відповідач з позовними вимогами погодився частково. У відзиві на позовну заяву представниця відповідача зазначала, що фактично відповідач визнає факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, проте заперечує проти позовних вимог про стягнення з нього відсотків за користування кредитом у повному обсязі. Підставами для заперечення відповідача проти цього є той факт, що він є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою форми 5 за № 508 від 27.05.2025 та копією військового квитка відповідача. Крім того, ані первісним кредитором, ані позивачем безпідставно не було з`ясовано, що він є військовослужбовцем. Просила суд позовні вимоги задовольнити частково; стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зі [PERSON] 12000,00 гривень у рахунок простроченої заборгованості за договором позики № 25227272 від 07.01.2024, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] ; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При нормативному обґрунтуванні позову відповідач та його представниця посилалися на статті 205, 207, 512-513, 517, 526, 530, 612, 626, 634, 638, 1046, 1048-1049, 1054-1055 Цивільного кодексу України, статті 12, 76, 71, 83 Цивільного процесуального кодексу України, статті 3,11, 12 Закону України «Про електронну комерції» та статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Фактичні обставини справи, встановлені судом 07.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (по договору позикодавець) та відповідачем [PERSON] (по договору позичальник) було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2527272 (надалі договір позики), який було підписано електронним підписом позичальника (відповідача), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора f8H5D38WSe (а.с. 7-9). Згідно з\~п.\~1\~договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк (надалі строк позики) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У п. 2 договору позики зазначено параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: сума позики 12000,00 грн (п. 2.1); строк позики/строк договору (первісний строк кредитування 15 днів (п. 2.2); базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) 11,11 % (фіксована) (п. 2.3); базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення 3,00 % (фіксована) (2.4). Дата надання позики 07.01.2024; дата повернення позики (останній день) 22.01.2024; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною за день, не застосовується в період військового стану) 3,50 %; пеня %/день (не застосовується в період військового стану) 3,50 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1238,55 %; орієнтовна загальна вартість позики 13350,00 грн. Проценти за\~цим договором\~нараховуються щоденно,\~включаючи дати\~отримання та\~повернення,\~на залишок\~позики,\~виходячи зі\~строку фактичного\~користування позикою\~та до\~повного погашення\~заборгованості за\~договором,\~проте не\~довше 90\~календарних днів\~зі спливу\~первісного строку\~користування позикою,\~визначеною договором/додатковими\~угодами.\~Товариство на\~власний розсуд\~може зупинити\~нарахування процентів\~до спливу\~строку,\~визначеного у\~першому реченні\~цього пункту (п. 4 договору позики). Відповідно до\~п.\~19\~договору позики якщо сума позики, зазначена в п. 2.1 п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору, за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування у період воєнного стану). Згідно з п. 22 договору позики технологія (порядок) укладення договору. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно зі Законом України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця. Із кваліфікованою електронною позначкою часу відповідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 № 113 (далі постанова НБУ). Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ (п. 24 договору позики). Згідно з п. 25 договору позики договір укладено із використанням вебсайту https://clickcredit.ua/. Сторони узгодили такий спосіб надсилання (у тому числі повторного) підписаного договору позичальнику: примірник договору надсилається на електронну пошту позичальника, вказану в договорі. Примірник договору також доступний позичальнику в особистому кабінеті. Засвідчена копія договору на папері надається позичальнику за його письмовим зверненням, яке розглядається у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян». У п. 30 договору позики зазначено відомості про позичальника, а саме: [PERSON] , [INFO] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; відомості про паспортні дані; поштова адреса: [ADDRESS] ; тел.: [NUMBER] ; e-mail: [INFO] ; рахунок: [NUMBER] ; електронний підпис одноразовим ідентифікатором: f8H5D38WSe. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору позики (з\~фіксованою диференційованою\~процентною ставкою)\~№ 2527272 від 07.01.2024, передбачено та зазначено такі умови: дата платежу, сума платежу за розрахунковий період (гривня), в тому числі погашення основної суми кредиту, проценти за користування кредитом та комісія за обслуговування кредиту (а.с. 10). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 51-53), виконаного первісним кредитором ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів», сума заборгованості відповідача за період з 07.01.2024 по 16.05.2024 (останній день нарахування відсотків 21.04.2024) становила 45750,00 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу 12000,00 гривень; заборгованість за відсотками 33750,00 грн. Заборгованість нарахована за період за 106 днів з яких за 07.01.2024 з розрахунку 44,86 % у день користування кредитом; за період з 08.01.2024 по 21.01.2024 з розрахунку 0,01 % у день користування кредитом, та з 23.01.2024 по 21.04.2024 з розрахунку 3,00 % у день користування кредитом. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (фактор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (клієнт) було укладено договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 11-13, 85-88) та низку додаткових угод до нього (а.с. 14, 15, 16, 89). Відповідно до п. 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент\~підписання сторонами\~акту прийому\~-\~передачі відповідного\~реєстру боржників\~згідно з\~додатком №\~2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку № 5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді (додаток № 6). Відповідно до п. 3.1 договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників. Фактор сплачує клієнту 100 % ціни продажу протягом 7 робочих днів з моменту передачі по акту прийому передачі відповідного реєстру боржників шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта, вказаний у розділі 10 даного договору (п. 3.2 договору факторингу). Клієнт зобов`язується надати документацію по боржниках, зазначених у реєстрі боржників, протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту прийому передачі відповідного реєстру боржників, але в будь якому разі не раніше сплати фактором ціни продажу заборгованості (п. 4.1 договору факторингу). Відповідно до додаткової угоди № 24 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (фактор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (клієнт) уклали цю угоду про те, що: загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників № 24 від 16.05.2024 становить 67546689,91 грн (п.1); в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 24 від 16 травня 2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 15,1 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить 2 684 416,84 грн (п. 2). З копії платіжної інструкції від 21.05.2024 № 21338 вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатила ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти у сумі 2684416,84 грн за відступлення права вимоги згідно з додатковою угодою № 24 від 16 травня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 (а.с. 17, 91). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 16 травня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) передало, а ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) прийняло реєстр боржників № 24 від 16 травня 2024 року кількістю 3605, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 18). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 16.05.2024 № ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у загальній сумі 45750,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 12000,00 грн; заборгованість за процентами 33750,00 грн (а.с. 19, 20, 90). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, виконаним позивачем, від 07.01.2024 № 2527272 заборгованість відповідача [PERSON] станом 30.06.2025 за період з 16.05.2024 по 30.06.2025 становить загальну суму 45750,00\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~сумою кредиту\~ 12000,00\~грн;\~заборгованість за\~процентами \~33750,00\~грн (а.с. 21). Згідно з копією військового квитка серії [NUMBER] (а.с. 62-64) [PERSON] з 07.12.2022\~призваний на\~військову службу\~за контрактом\~у Збройні\~Сили України (а.с. 63). З довідки військової частини [NUMBER] вбачається, що [PERSON] станом на 27.05.2025 перебуває на військовій службі за контрактом (а.с. 65). Довідкою [INFO] від 29.10.2025 (а.с. 102) [PERSON] був призваний на військову службу за контрактом 07.12.2022 до військової частини [NUMBER] . Застосовані судом норми права Відповідно до\~частин першої,\~другої статті\~207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти\~договір (оферту)\~може зробити\~кожна із\~сторін майбутнього\~договору. Пропозиція\~укласти договір\~має містити\~істотні умови\~договору і\~виражати намір\~особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. За ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію. Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦК України). Пунктом 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям,\~під час\~дії особливого\~періоду,\~які брали\~або беруть\~участь у\~захисті незалежності,\~суверенітету та\~територіальної цілісності\~України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі договір позики, за умовами якого відповідач отримав позику у сумі 12000,00 грн строком на 15 днів, що й не оспорювалось відповідачем. Згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками такий договір прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідача на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Факт укладення договору позики та факт видачі позики належним чином підтверджено доказами, що містяться у матеріалах справи, та не заперечувався відповідачем. Відповідно до умов договору позики його сторонами врегульовано основні істотні умови позики, у тому числі: загальну суму позики; строк, на який надається позика; порядок повернення позики (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування позикою тощо). ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу, який відповідачем не оспорювався. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача [PERSON] та має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі. Згідно з умовами договору позики відповідач зобов`язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач зобов`язання не виконав. Доказів проведення повного розрахунку за отриманою позикою матеріали справи не містять. Отже, відповідач умови договору позики порушив та у строк, встановлений умовами договору, позику не повернув. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за процентами за користування позикою суд арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Заборгованість за процентами нарахована правильно, виходячи з тих процентних ставок, що були узгодженні сторонами у договорі. Проценти нараховані позивачем у межах строку кредитування, встановленого договором, та не перевищують суму процентів, нарахованих за ставками, визначеними умовами договором позики. Разом з тим пунктом 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, проценти за\~користування кредитом\~не нараховуються. Представниця відповідача повідомила, що [PERSON] є військовослужбовцем. Така інформація підтверджується військовим квитком, довідкою з військової частини та довідкою РТЦК (а.с. 62-64, 65, 102). Отже відповідач мав та має статус військовослужбовця як станом на дату укладення кредитного договору, так і станом на дату ухвалення рішення у даній справі. Доводи позивача про те, що відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не є підставою для задоволення позову у цій частині вимог, оскільки відповідач як боржник на підставі ст. 518 ЦК України має право висувати проти вимоги нового кредитора (позивача) у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора. Безпідставним є також аргументи позивача про відсутність у документах, наданих відповідачем, відомостей про період перебування відповідача на військовій службі. Такі твердження позивача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 62-65,102). Отже відповідачу як військовослужбовцю, призваному на військову службу за контрактом на особливий період, проценти за користування кредитом у відповідності до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не повинні нараховуватися. З цих підстав позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у сумі 33750 гривні 00 коп. суд відхиляє та у задоволенні позовної заяви у цій частині відмовляє. Ураховуючи наведене суд задовольняє позовні вимоги позивача частково, а саме у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 12000,00 грн, оскільки уважає такі вимоги обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи, а також визнаними відповідачем. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 33750,00 грн суд відмовляє за безпідставністю. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 3028,00 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (26,22 % від ціни позову), суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 793,94 грн (3028,00 х 26,22 % = 793,94).

Outcome: partial