Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

30.09.2025 сторона позивача звернулась до суду з вказаним позовом про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини. Просить надати додатковий строк терміном три місяці після набрання рішення законної сили для прийняття спадщини після батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Обґрунтовує тим, що з поважних причин пропущено встановлені законом строк для прийняття спадщини, оскільки про смерть батька позивачці стало відомо від знайомих який на той час перебував у Польщі, батьки позивача розлучились, позивач є спадкоємицею першої черги. Позивачу стало відомо з акту про смерть від 27.06.2025, що її батько [PERSON] помер в місті Ченстохова Славського воєводства республіки Польща. 23.10.2024 позивач у встановлені строки звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримав роз`яснення, що в заяві вказано лише місяць і рік смерті без зазначення повної дати смерті, що унеможливлює з`ясування факту смерті спадкодавця та часу відкриття спадщини. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не знайдено жодного актового запису про смерть [PERSON] . З метою підтвердження факту смерті батька [PERSON] були вжиті заходи щодо з`ясування його останнього місця проживання, місце поховання батька. Позивачка виїздила до Республіки Польща де зверталась до державних органів Польщі задля отримання документів, для цього підтверджувала родинні зв`язки за законодавством Польщі, що вимагало легалізації її документів та значного часу. Витяг з актового запису про смерть [PERSON] в м. Бидгощ Республіки Польща був сформований лише 27.06.2025, який видали позивачці. 15.09.2025 позивач звернулась до приватного нотаріуса Ємельянової Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді спадкового майна 1/20 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняв у спадок після смерті баби [PERSON] померлої [INFO] за правом представлення замість свого батька [PERSON] померлого [INFO] , однак не оформив свої спадкові права. Приватним нотаріусом Ємельяновою Н.В. складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 15.09.2025 №263/02-31, оскільки спадкоємиця не подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] у встановлений строк з часу відкриття спадщини та не надала документи, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини або рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 03.10.2025 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву позивача та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та цією ж ухвалою надано учасникам справи можливість надати свої відзив, відповідь на відзив, заперечення. 10.10.2025 до суду від Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшов лист №845/01-09 в якому повідомляється, що за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не виявлена та додано інформаційну довідку. Ухвалою суду від 28.10.2025 закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, представник подав заяву якою підтримав заявлений позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наявних доказів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої просить розглянути справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Враховуючи, що стороною відповідача не подано відзив із запереченням, суд розцінює подану заяву, як визнання позову. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, спадкової справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] (підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). 13.06.2024 [PERSON] , [INFO] , помер у в місті Ченстохова Славського воєводства Республіки Польща, що підтверджується скороченим витягом з акту про смерть від 27.06.2025 [PERSON] звернулась до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на яку отримала роз`яснення від 23.10.2024 №807/01-16, що в заяві вказано лише місяць і рік смерті без зазначення повної дати смерті, що унеможливлює з`ясування факту смерті спадкодавця та часу відкриття спадщини. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не знайдено жодного актового запису про смерть [PERSON] . Також, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька який на момент своєї смерті не мав зареєстрованого постійного місця проживання. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді спадкового майна 1/20 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняв у спадок після смерті баби [PERSON] померлої [INFO] за правом представлення замість свого батька [PERSON] померлого [INFO] , однак не оформив свої спадкові права. 15.09.2025 приватним нотаріусом Ємельяновою Н.В. складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №263/02-31 якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно 1/20 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] , що залишилось після смерті [PERSON] . У вказаній постанові нотаріус встановила, що у свідоцтві про смерть [PERSON] дата його смерті є [INFO] , а позивач звернулась з заявою 15.09.2025, отже термін для прийняття спадщини закінчився 13.12.2024. За повідомленням Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області №845/01-09 від 10.10.2025 видно, що після смерті [PERSON] спадкова справа не виявлена і це підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 10.10.2025 №82844557. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30.01.2020 у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Щодо поважності пропуску строку позивачем для прийняття спадщини то суд приходить до наступних висновків. Днем відкриття спадщини для позивача є 13.06.2024 який тривав до 13.12.2024 включно. Позивач наголошує, що 23.10.2024 в строки звернулась до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як тільки дізналась у червні 2024 від знайомих про смерть свого батька десь в Республіці Польща. Отримавши роз`яснення №807/01-16 від 23.10.2024 в якому повідомлялось, що неможливо з`ясувати факт смерті спадкодавця та часу відкриття спадщини без зазначення повної дати смерті. Вчинивши активні дії зі встановлення місця та дати смерті свого батька позивач отримала лише 27.06.2025 витяг з актового запису про смерть [PERSON] в м. Бидгощ Республіки Польща. В короткий строк 15.05.2025 через свого представника позивач звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька який на момент своєї смерті не мав зареєстрованого постійного місця проживання. Разом з тим, постановою від 15.09.2025 №263/02-31 приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку на прийняття спадщини. Отже, з урахуванням наведеного у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для прийняття спадщини. При цьому, позивач заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті спадкодавця не подавав, від права на спадкування не усунутий і бажає прийняти спадщину, позивач вживав активних дій для прийняття спадщини коли дізнався про смерть свого батька в республіці Польща. Зазначені обставини є достатніми підставами вважати причину пропуску строку поважною. Крім того, суд розцінює і приймає до уваги ту обставину, що заявою позов фактично визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході судового розгляду встановлені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved