Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог 09 вересня 2025 року позивачка звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначила, що в шлюбі з відповідачем в них народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її вихованні. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, проживає окремо, зароблені гроші використовує на власні потреби. Позивачка вказує, що на даний час не працює, а тому їй важко одній утримувати дітей, оскільки діти постійно потребують нормального догляду, одягу, харчування та навчання. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 15 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Протокольною ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 05 листопада 2025 року. Станом не день розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надійшов. Позиція учасників судового розгляду Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду 23 жовтня 2025 року заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання повідомлення за фактичним місцем реєстрації, а також шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті суду Причину неявки в судове засідання останній не повідомив, будь-яких клопотань, а також відзив на позов не подав. Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2017 року. Шлюб був зареєстрований в виконавчому комітеті Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 6). За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії [NUMBER] від 05 травня 2018 року та серії [NUMBER] (а. с. 7, 8). Згідно з витягом Горохівської територіальної громади від 23 квітня 2025 року №2025/005217546, позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а. с. 5). Згідно з відомостями Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, неповнолітні діти дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] (а. с. 13) Отже, судом встановлено, що неповнолітні діти дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] та перебувають на її утриманні. Батьком дітей є відповідач у справі [PERSON] , який добровільна матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Довідкою ТОВ «Еталон» від 25 серпня 2025 року №Ет00-000061 стверджується, що [PERSON] працює в даному підприємстві на посаді підсобного робітника. Дохід за період з 01 травня 2025 року по 31 липня 2025 року склав 40864,60 гривень. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А згідно\~з ч.\~1,\~2\~ст.\~184\~СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком до 6 років становить 2563 (дві тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до положення ч. 2 ст. 200 СК України, бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши надані позивачкою докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000,00 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття з урахуванням індексації відповідно до закону. Суд виходив з того, що відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід, відомостей щодо протипоказань до роботи судом не встановлено. Суд також врахував, що відповідач проти позову не заперечив та не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що визначений розмір аліментів є завищеним та що він не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивачка звернулась 09 вересня 2025 року (а. с. 1), отже, саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Щодо судових витрат Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок слід стягнути з відповідача в користь держави. На підставі ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved