Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», в інтересах якого діє представник Покора Д.П., звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 63307,13 гривень, судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником універсальної послуги електричної енергії на території Харківської області у відповідності до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268. Представник позивача зазначив, що за адресою: [ADDRESS] , з 01 січня 2019 року надаються послуги з постачання електричної енергії за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги [PERSON] , який був власником нерухомого майна за вказаною адресою, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дані про якого передані ПрАТ «Харківенергозбут» попереднім постачальником АТ «Харківобленерго». АТ «Харківобленерго» в установленому порядку, у відповідності до вимог додатка 1 (крім графи 17) та додатка 2 (крім графи 14) Методичних рекомендацій в електронному вигляді у форматі «xls» передало інформацію на побутового споживача [PERSON] з зазначенням даних по відкритому особовому рахунку № [NUMBER] , правонаступнику ПрАТ "Харківенергозбут". Працівниками ПрАТ «Харківенергозбут» здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] та складено акт зняття показів розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії, в якому зазначено, що за цією адресою фактично проживає [PERSON] , що підтверджено підписом останнього в акті зняття показів розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії. Під час обстеження вузла обліку споживача також встановлено, що власник домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , помер. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого батька, мешкає за адресою надання послуг та користується електричною енергією. Отже, з моменту смерті спадкодавця, відповідач набув право на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому. За період з моменту смерті спадкодавця (29 вересня 2019 року) та по 01 лютого 2023 року відповідачем споживалась електрична енергія за зазначеною адресою, здійснювались оплати та надавалась житлово-комунальні послуги, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини (аналогічний висновок міститися в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2018 року по справі № 401/710/15-ц). Отже, місцем виконання договору є адреса електроустановки споживача, до якої постачається електрична енергія: [ADDRESS] . За період з 01 лютого 2023 року по 01 червня 2025 року за вказаною адресою згідно з переданими у відповідності до вимог пункту 11 Постанови № 312, пункту 4.3. «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, пункт 1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 63307,13 гривень. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим станом на 01 червня 2025 року утворилася заборгованість за електричну енергію у сумі 63307,13 гривень. 08 серпня 2025 року позивач надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою просив стягнути з відповідача заборгованість за електричну енергію у сумі 61807,13 гривень, оскільки 31 липня 2025 року відповідач [PERSON] здійснив оплату в розрахунок погашення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1500,00 гривень. Згідно з оновленим розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] перед ПрАТ «Харківенергозбут» за спожиту електричну енергію зменшилася та складає 61807,13 гривень за період з лютого 2023 року по червень 2025 року. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2025 року, постановленою судом без оформлення окремого документа, про що зазначено у протоколі судового засідання, прийнято до розгляду заяву представника позивача ПАТ «Харківенергозбут» - Покори Д.П.\~ про зменшення позовних вимог ПАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Покора Д.П. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подала відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивачем на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг надаються послуги з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником житлового будинку, місцезнаходження: [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] , про що свідчать відомості з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який надано Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області. Відомості про факт оформлення відповідачем спадкових прав на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] матеріали справи не містять, проте відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований за зазначеною адресою та є споживачем послуг з електропостачання за цією адресою. За зазначеною адресою відкритий особовий рахунок № [NUMBER] для проведення оплати за спожиту електричну енергію в ПАТ «Харківенергозбут. Відповідно до платіжної інструкції № 1988214395821 від 31 липня 2025 року про проведені оплати за спожиту електроенергію за особовим рахунком [PERSON] було здійснено оплату за спожиту електричну енергію на загальну суму 1500,00 гривень, що свідчить про акцептування типового договору на постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги. Згідно з розрахунком основного боргу за електроенергію по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] (договір № 150000010860) за боржником [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за період з 01 лютого 2023 року по 01 червня 2025 року, відповідно до показів засобу комерційного обліку 053766 фіксується заборгованість за використану електричну енергію в сумі 61807,13 гривень, яка на цей час не оплачена. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до статей\~24,\~30,\~34 ЦК України\~людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до статей\~47,\~59 ЦПК України\~неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. При цьому, згідно з пунктом\~99.2 статті 99 Податкового Кодексу України\~грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Як встановлено судом відповідач [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується наявним в матеріалах справи паспортом громадянина України на його ім`я. Між тим, позивач звернувся з позовом до [PERSON] , який на момент виникнення заборгованості (у період з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року) був неповнолітнім та не залучив до участі у справі його законного представника. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] , будучи неповнолітнім та перебуваючи на утриманні батьків або опікунів, не міг нести відповідальність зі сплати заборгованості за надані комунальні послуги за період 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року, а його грошові зобов`язання повинні були виконуватися його батьками або опікунами до набуття ним цивільної дієздатності в повному обсязі. За таких обставин суд висновує, що заборгованість за надані послуги стягується позивачем з [PERSON] за період 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року безпідставно. Суд звертає увагу, що при розгляді даної справи необхідно виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Позивач не просив залучити належного відповідача, а суд за власною ініціативою, без відповідної заяви позивача не має право залучати або змінювати особу, до якої позивається позивач. Відтак у період з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року споживач послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] був неповнолітнім та не мав повної дієздатності, проте з 29 березня 2024 року набув повної дієздатності, а відтак стосовно заборгованості за період з 01 квітня 2024 року по 01 червня 2025 року суд зазначає таке. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом приєднання споживача до цього договору. Постановою НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території» передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Згідно з пунктом 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з пунктом 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з пунктом 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Абзацом 5 пункту 13\~Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»\~встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до пункту 13\~Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. За визначеннями, які зазначені у\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживач, хоча і не оформив право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті власника [PERSON] , є споживачем послуг електричної енергії за зазначеною адресою в розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки постійно проживає та зареєстрований за зазначеною адресою, користується електричної енергією. Зазначене також підтверджується підписом відповідача в акті зняття показів розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії за зазначеною адресою від 07.07.20205. Частиною 1\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Як свідчить тлумачення\~статті 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Пунктом 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині 2\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 7 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, згідно із зазначеними нормами\~закону\~споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, до суду не надано. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з 01 квітня 2024 року по 01 червня 2025 року, яка за відомостями розрахунку основного боргу за електроенергію позивача становить 39217,68 гривень. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року слід відмовити, оскільки такі вимоги заявлені до неналежного відповідача. На підставі викладеного, суд висновує, що позов ПАТ «Харківенергозбут» підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач, споживаючи електричну енергію за період з 01 квітня 2024 року по 01 червня 2025 року, надану послугу не оплачував, тому сума заборгованості в розмірі 39217,68 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Згідно з платіжною інструкцією № 13795 від 23 липня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з позовом, ПрАТ «Харківенергозбут» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію), яка в ході розгляду справи позивачем була зменшена, на суму (ціну позову) 61807,13 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 39217,68 гривень, що становить 63,45 % від ціни позову. За наведених обставин та відповідно до вимог статей\~133,\~137,\~141 ЦПК України\~з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1537,01 гривень (2422,40 х 63.45 % : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial