Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (надалі АТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернулось в суд з позовом до [PERSON] (надалі відповідач/позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором №А208СТ155101149712 від 07 липня 2021 року в розмірі 10813,83 грн, а також судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі заяви від 07 липня 2021 року відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту в розмірі 7500,00 грн на рахунок строком на 39 місяців (до 06 жовтня 2024 року) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 50,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 02 червня 2025 року має заборгованість в сумі 10813,83 грн, яка складалась з: 6228,21 грн заборгованість за тілом кредиту; 4585,62 грн заборгованість за процентами за користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не з?явився, при цьому подав клопотання, яким просив проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі доказами, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України та з урахуванням висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17, від 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц, від 21 грудня 2022 року у справі №757/15603/19 вважається належним чином повідомленою про розгляд справи, заяв по суті не подавала, клопотань не заявляла. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року постановлено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 листопада 2019 року [PERSON] та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підписали Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, за змістом якої відповідачка визнала, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. 07 липня 2021 року [PERSON] та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підписали заяву про надання послуги «Швидка готівка» №А208СТ155101149712, за змістом якої відповідачка просила надати їй кредит на придбання товару/здійснення платежу/оплату послуг в розмірі 7500,00 грн строком на 36 місяців (з 07 липня 2021 року по 07 липня 2024 року включно), процентна ставка 50% на рік, розмір щомісячного платежу 409,51 грн, визначені окремі рахунки для зарахування суми кредиту (номер платіжної картки [NUMBER] ) та погашення заборгованості (рахунок № [NUMBER] ). Договір підписано простим електронним підписом позичальника, у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. З паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка», який було підписано відповідачкою 07 липня 2021 року за допомогою електронного підпису вбачається, що ліміт кредиту 7500,00 грн, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка 50% річних, загальні витрати за кредитом 7242,33 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 14742,33 грн, реальна річна процентна ставка 64,3 % річних, розмір щомісячного платежу 409,51 грн. Сторонами погоджено повернення кредиту та сплату процентів шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів (рівними частками у розмірі 409,51 грн протягом всього строку дії договору, а саме до 06 липня 2024 року). Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача сплата ануїтентних платежів передбачена до 07 числа щомісячно, яка також підписана відповідачкою за допомогою електронного підпису 07 липня 2021 року Відповідно до меморіального ордеру №TR.18301467.18768.70609 від 07 липня 2021 року, позивачем перераховано 7500,00 грн на користь [PERSON] , призначення платежу: видача кредиту згідно договору №А208СТ155101149712 від 07 липня 2021 року. Відповідачка свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконувала, у зв`язку із чим виникла заборгованість. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, у [PERSON] виникла заборгованість станом на 02 червня 2025 року в розмірі 10813,83 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом (тілом кредитом) у сумі 6228,21 грн та заборгованості за процентами у сумі 4585,62 грн. Нарахування заборгованості за процентами за користування кредитним коштами відповідно до вказаного розрахунку позивачем припинено 22 грудня 2023 року. Відповідно до виписки (рух коштів) №20.00.0000840425 від 02 червня 2025 року по кредиту №А208СТ155101149712 від 07 липня 2021 року, наданої позивачем, за період з 07 липня 2021 року по 01 червня 2025 року заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором з урахуванням внесених відповідачем платежів становить 10813,83 грн, також вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та частково вносила кошти на його погашення. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~ підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1\~статті 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно дост. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з п. 6 ч. 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор\~це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що підписання заяви клієнта №А208СТ155101149712 від 07 липня 2021 року, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором [NUMBER] , що ознайомлений з дійсними Умовами та Правилами надання банківських послуг. Без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вище вказані обставини свідчать про узгодження сторонами кредитного договору та всіх його істотних умов, зокрема розміру кредиту, строку дії кредитного договору, визначення процентної ставки за користування кредитними коштами, порядок нарахування та погашення заборгованості за кредитним договором. З огляду на вказане суд доходить висновку, що позивачем підтверджено факт перерахування відповідачці грошових коштів в узгодженому розмірі відповідно до умов кредитного договору, а тому позовні вимоги про стягнення заявленої суми заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими. Як вже було зазначено судом, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №А208СТ155101149712 від 07 липня 2021 року та виписки (рух коштів) №20.00.0000840425 від 02 червня 2025 року по вказаному кредитному договору, нарахування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося позивачем до 22 грудня 2023 року в узгодженому сторонами розмірі та в межах строку кредитного договору, з врахуванням здійснених відповідачкою платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1\~ст.\~530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором. З огляду на викладене, враховуючи вимоги статей 12, 81 ЦК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, заявлений розмір заборгованості належними та допустимими доказами не спростований, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заявленої заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст. ст.\~509,\~526,\~546,\~612,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved