Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк - три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Зазначає, що [INFO] померла її донька - [PERSON] , [INFO] , яка на час своєї смерті була студенткою денного курсу навчання в Українському державному Університеті науки та технології 13.07.2005 року, а тому з 23.08.2005 року була тимчасово знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/4 частки у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона, як мати, є спадкоємцем на спадкове майно після смерті доньки, оскільки батько дитини - [PERSON] відмовився від прийняття спадку після смерті дитини. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Вона з донькою були зареєстровані за однією адресою, їхня квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності за нею, батьком спадкодавиці [PERSON] , за сином [PERSON] та за донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.06.1995 та Інформацією з Державного реєстру речових прав від 23.07.2025. 12.11.2024 вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті доньки, але постановою державного нотаріуса Звада В.А за №263/02-31 від 09.04.2025 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що нею пропущено строки звернення для прийняття спадщини, оскільки виявилось, що донька з 23..08.2005 року була знята з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Їй про це нічого не було відомо, вона вважала, що донька зареєстрована у спадковій квартирі, як і вона, тому вважала, що прийняла спадщину після смерті доньки, адже вона теж зареєстрована та проживає в цій квартирі. Окрім того, з 2008 року у неї було встановлено діагноз кератопатія, тому вона дуже часто знаходилась і на даний час теж знаходиться на лікуванні в різних лікарнях як м.Лозова так і м. Харкова. З 12.04.2015 року вона є інвалідом другої групи безстроково і страждає на онкозахворювання, з приводу якого постійно знаходиться в лікарнях. Вважає дану обставину поважною для поновлення строку на прийняття спадщини. Також, вона настільки була травмована передчасною смертю своєї дитини, якій навіть не виповнилося 18 років, що довгий час не могла і думати про спадок. Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє і в теперішній час, в зв`язку з чим вона не могла своєчасно звернутися із заявою до нотаріуса. Також воєнний стан вплинув і на роботу нотаріусів в Україні. 28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Відповідно до п.3 цієї Постанови на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинявся. Тобто законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмову від її прийняття. До спливу шестимісячного строку, зверталася до адвоката з приводу отримання консультації щодо подальших дій в даній ситуації, та отримала інформацію щодо права подати заяву після закінчення війни, що узгоджується з вищезазначеною постановою. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника адвоката Соколової Р.І., позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, справу вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. [INFO] померла донька позивачки - [PERSON] , [INFO] . На час своєї смерті [PERSON] була студенткою денного курсу навчання в Українському державному Університеті науки та технології, в зв`язку з чим з 23.08.2005 була тимчасово знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/4 частки у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1995, зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 09.04.2025 [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Звади В.А. від 09.04.2025 позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належить померлій [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Згідно з матеріалами спадкової справи, 12.11.2024 державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області заведена спадкова справа №215/2024 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведена на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені [PERSON] . Спадкоємцем за законом є батьки спадкодавця [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець на день смерті в зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебувала, дітей не мала. Інших спадкоємців, передбачених статтею 1261 Цивільного кодексу України та спадкоємців, які б постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що дає їм право прийняття спадщини, відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України та звернулися б заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину немає, заповіт та спадковий договір від імені спадкодавця не посвідчувався. Суд зазначає, що відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).\~ Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Так, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За\~письмовою згодою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З правових позицій пункту\~24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що донька позивачки [PERSON] була зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , але в зв`язку з навчанням тимчасово була знята з місця реєстрації на час навчання, однак, як зазначає позивачка, вона цього не знала, та помилково вважала, що донька залишається бути зареєстрованою разом із нею за вказаною адресою. Крім того, поважними причинами пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини позивачка зазначає пригнічений стан після передчасної смерті дитини, якій на момент смерті навіть не виповнилось 18 років, воєнний стан на території України, що вплинув у тому числі і на роботу нотаріусів, а також наявність у неї захворювань, у тому числі онкологічних, а також встановлену у 2015 році інвалідність 2 групи. Суд вважає зазначені позивачкою причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними. Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved