Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

17 липня 2025 року заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, на обгрунтування якої зазначив, що близько 10 років він проживає однією сім?єю зі своєю матір?ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Увесь цей період всі вони ведуть спільне домашнє господарство, мають спільний бюджет. У 2024 році [PERSON] тяжко захворів, йому була проведена операція на головному мозку. Через перенесене захворювання (злоякісне новоутворення скроневої долі) [PERSON] став інвалідом першої групи (I) підгрупи Б з ускладненням основного діагнозу - «Амнестичний синдром неуточнений» та потребує догляду. 21 січня 2025 року [PERSON] надано висновок №34/80 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Оскільки, [PERSON] проживає разом з ними, а [PERSON] є пенсіонеркою за віком, має ряд захворювань і не може здійснювати догляд [PERSON] , то такий догляд згідний здійснювати він. За медичним висновком він може забезпечити такий догляд на непрофесійній основі. Фізично догляд може здійснювати саме він, бо [PERSON] за станом здоров`я неспроможна реально підтримати [PERSON] , допомогти йому безпечно пересуватись, приймати водні процедури і т.п. У зв?зку з тим, що він фактично вже тривалий період доглядає [PERSON] , а тому не може працювати. Вказує, що і надалі згідний виконувати всі обов?язки по догляду [PERSON] . Інших осіб, які могли б здійснювати його догляд, немає. Його дружина померла у 2014 році. [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , але фактично близько десяти років проживає з ними в кв. [ADDRESS] . Зазначає, що він звертався в Департамент із заявою про призначення його особою, що надає послуги по догляду [PERSON] на непрофесійній основі. Однак, Департамент відмовив у призначенні його особою, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки він не є членом сім`ї [PERSON] , а тому відсутні підстави для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Також, Департаментом вказано про наявність на території Луцької міської територіальної громади територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луцької міської територіальної громади та рекомендовано звернутись в цей центр. Вважає, що Департамент формально поставився до розгляду його звернення, проігнорував істотні обставини необхідності постійного догляду [PERSON] , не провів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , обставини його догляду. Територіальний центр не забезпечує постійного догляду тяжкохворих осіб, а соціальні працівники центру лише один-два рази в тиждень відвідують підопічних, маючи обмежений час для приготування їжі, прибирання, придбання ліків. Повсякденний постійний догляд полягає в тому, що хворий має бути забезпечений вчасним вживанням ліків, їжі, миттям, відвідуванням медичних закладів, проходження процедур хіміотерапії і т.п. Такий догляд здійснює саме він, забезпечуючи всі життєво необхідні потреби [PERSON] . [PERSON] не може здійснити необхідний догляд [PERSON] . Крім того, вона змушена ще працювати вчителем, щоб матеріально забезпечувати лікування [PERSON] та інші його потреби. Педагогом вона працювати може, але фізично надавати допомогу [PERSON] не дозволяє стан її здоров?я. Вважає, що для забезпечення умов життя [PERSON] має бути призначена особа, яка здійснює його постійний догляд. На підставі викладеного, просить суд встановити факт його постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] та його догляду. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав із підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи суду пояснила, що лише членам сім`ї виплачується компенсація за догляд, а тому заявнику необхідно першочергово встановити факт, що він є членом сім`ї [PERSON] . У подальшому умови догляду буде встановлювати комісія, яка виїжджатиме за місцем проживання особи, яка потребує догляду. У судовому засіданні також було допитано в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявника. Більше спілкується з його мамою. [PERSON] знає з 2019 року, як сусіда. Бачить його кожного дня більше року. Раніше приходив, і йшов, як молода людина. Була декілька разів у них на Святвечір. Сприймала заявника і [PERSON] , як сина з батьком. Бюджет їх сім`ї їй невідомий. Коли [PERSON] захворів і пішов на пенсію, то сусідка [PERSON] казала, що син допомагає фізично: ходить в аптеку, магазин, виводить гуляти [PERSON] . Чи годує і бриє його вона не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що також є сусідкою заявника. [PERSON] знає давно. Заявник став проживати разом з матір`ю та [PERSON] , коли останній захворів. [PERSON] працює, а [PERSON] не може самостійно себе обслужити. Заявник змушений допомагати поїсти, помитись, сходити в аптеку. Двічі на тиждень вона заходить до них щось допомогти. Заявник перебуває більше пів року там і опікується [PERSON] . Самого [PERSON] залишати не можна. Стосунки заявника і [PERSON] , як сина і батька. Заслухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи підгрупи Б, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Як вбачається із повідомлення УДМС України у Волинській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За відомостями Реєстру Луцької міської територіальної громади №4158 від 04 березня 2025 року заявник [PERSON] та його матір [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 11 березня 2025 року [PERSON] звернувся до начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявою про проведення перевірки на предмет підтвердження факту його проживання за адресою: [ADDRESS] , близько 10 років. До заяви було додано письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зі змісту яких слідує, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] ; [PERSON] здійснює нагляд за [PERSON] 25 березня 2025 року Луцьким РУП ГУНП у Волинській області [PERSON] повідомлено, що в ході проведення перевірки в підтвердження його звернення ним надано документи, оформлені як «підтвердження факту проживання» написані власноручно сусідами гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили обставини викладені у його зверненні, зазначивши, що [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] , близько 10 років. 06 червня 2025 року [PERSON] звернувся із заявою до директора Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради про вирішення питання щодо призначення його особою, яка надає послуги по догляду [PERSON] на непрофесійній основі. Як вбачається із повідомлення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради №33.2-17/5372/2025 від 17 червня 2025 року Департамент відмовив у призначенні заявника особою, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зазначивши, що Порядок подання та оформлення документів для призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859. Право на призначення компенсації має особа, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі особам із числа членів своєї сім?ї, які спільно з нею проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Оскільки, згідно інформації, зазначеної у заяві, [PERSON] не є членом сім?ї [PERSON] , відсутні підстави для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Додатково проінформовано, що на території Луцької міської територіальної громади функціонує територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луцької міської територіальної громади, який надає соціальні послуги мешканцям громади, що перебувають в складних життєвих обставинах. У своїй заяві [PERSON] вказує, що постійно проживає однією сім`єю з [PERSON] , веде з ним спільне домашнє господарство та здійснює догляд за останнім. В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту постійного проживання однією сім?єю заявнику необхідно для реалізації права на призначення і виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Таке право має лише особа, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі із числа членів своєї сім?ї, які спільно з нею проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України(далі -СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Про ознаки проживання однією сім?єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім?ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв?язках. Обов?язковою умовою для визнання їх членами сім?ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Належними та допустимими доказами проживання однією сім?єю є зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім?ї, наявності між сторонами сімейних взаємних прав та обов?язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних сім`ї (постанова ВС від 25 листопада 2019 року №202/5003/16-ц). Для встановлення спільного проживання однією сім?єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичної сім?ї та ведення нею спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім?ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного сторін сім?єю без наявності інших ознак сім?ї. Самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім?ї в розумінні статті 3\~СК України (постанова ВС 16 січня 2019 року №343/1821/16-ц, 22 серпня 2018 року №644/6274/16-ц, 12 грудня 2019 року. №466/3769/16, 24 червня 2021 року №694/646/20, 13 липня 2021 року №522/10375/19). Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім?єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов?язком суду при їх оцінці. За змістом частин другої, третьої статті 89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Так, заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження постійного проживання однією сім`єю із [PERSON] . Так, перевіркою Луцького РУП ГУНП у Волинській області установлено факт проживання [PERSON] близько 10 років за адресою: [ADDRESS] , тобто за адресою реєстрації заявника [PERSON] . Разом з тим, реєстрація особи в житлі за певною адресою не свідчить про постійне там проживання. Свідки в письмових заявах та в судовому засіданні підтвердили обставини здійснення [PERSON] догляду за [PERSON] . Однак, ні з пояснень свідків, які періодично бачили [PERSON] за адресою реєстрації, ні з доданих до заяви письмових доказів не встановлено постійність перебування заявника за місцем проживання [PERSON] , тобто, про фактичне безвідлучне проживання в одній квартирі. Заявником, крім того, не надано доказів наявності спільного бюджету, участі у спільних витратах, виникнення усталених взаємних прав та обов?язків як членів сім?ї між заявником та [PERSON] . Самі лише пояснення свідків щодо загальних обставин, які пов?язані з тим, що [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] , допомагає у побутових справах, не можуть бути підставою для встановлення факту постійного проживання однією сім?єю. Інших доказів на підтвердження факту їх проживання однією сім?єю, ведення спільного побуту, спільного господарства, бюджету, наявності між ними взаємних прав і обов`язків матеріали справи не містять. Отже, суд вважає, що заявником не доведено факту постійного проживання однією сім?єю з [PERSON] . Заявник [PERSON] також просить встановити факт догляду за [PERSON] , який ніким не оспорюється і не заперечується. В призначенні компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі, Департаментом соціальної політики було відмовлено лише через те, що заявник не є членом сім?ї [PERSON] , що суперечить порядку, встановленому Постановою КМУ від 23 вересня 2020 року №859. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви заяви [PERSON] , заінтересована особа: Департамент соціальної політики Луцької міської ради, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю слід відмовити.

Outcome: dismissed