Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] \~про стягненнязаборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано наступним, що 14 квітня 2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2730009217/266921 (далі Договір), згідно з яким Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 2 500,00 грн строком на 30 днів, процентна ставка (фіксована)\~2,5 % на добу. ТОВ «ГОУФІНГОУ» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» 31 травня 2021 року уклали договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 14.04.2020 № 2730009217/266921 перейшло до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП». 03.06.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги за кредитним договором № 2730009217/266921 від 14.04.2020 укладеним з [PERSON] . Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредитні кошти, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 13.05.2020 становить 10 625 грн., яку відповідач в добровільному порядку не повертає. Ухвалою судді Сновського районного суду від 16 вересня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 29 жовтня 2025\~\~року, у відповідності до ч.5\~ст. 279 ЦПК України\~справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача до суду надав відзив на позовну заяву в якому просить задовольнити позов ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» частково. Справу просив розглянути без відповідача. Відзив аргументований тим, що відповідно до п. 1.1 кредитного договору ТОВ «ГОУФІНГОУ» надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 2500 грн. Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 13.05.2020 року. Закористування кредитом відповідач сплачує ТОВ «ГОУФІНГОУ» 912,5% річних від суми кредиту в розмірі 2,5% на добу. Тобто за весь строк кредитування кредитор має право нарахувати 1875 грн. відсотків (2500 грн.*30 днів). В додатку 1 до договору про надання фінансового кредиту № 2730009217/266921 від 14.04.2020 року зазначений графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту, в якому також зазначена сума кредиту в розмірі 2500 грн. та сума нарахованих відсотків в сумі 1875 грн., що разом становить 4375 грн. Також відповідач вважає, що витрати позивача на правничу допомогу мають бути зменшені до 1000 грн., оскільки вони не обґрунтовані. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав клопотання, аргументуючи його тим, що згідно п.1.1 договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відровідно до п. 1.2 за цим договором, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.05.2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 1.3 за цим договором, за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розмірі 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 4.3 за цим договором, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в Додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Таким чином сторони узгодили розмір кредиту, грошову одинтцю в якій надано кредит, строк та умови кредитування. Справу просить розглянути без представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою від 16 вересня 2025 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. Враховуючи, що відповідач до суду не з`явився, представник відповідача до суду надав відзив на позовну заяву, суд ухвалив здійснити розгляд справи без участі сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 14 квітня 2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2730009217/266921 (далі Договір), згідно з яким Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 2 500,00 грн шляхом перерахування коштів на платіжну картку клієнта № [NUMBER] , строком на 30 днів, фіксована процентна ставка\~2,5 % на добу. Згідно п.4.3 договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Підписавши договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору. 31 травня 2021 року ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 14.04.2020 № 2730009217/266921 перейшло до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП». 03 червня 2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір факторингу № 1-03/06/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги за кредитним договором № 2730009217/266921 від 14.04.2020 укладеним з [PERSON] . Уклавши з первісним кредитором договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] порушив зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 2730009217/266921 заборгованість [PERSON] становить 10 625 грн та складається з: 2 500,00 грн.\~прострочене тіло кредиту, 8125 грн.\~прострочена заборгованість за відсотками. Пунктом 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Законує оригіналом такого документа. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 509 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525Цивільного кодексу Українипередбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, другою\~статті 612 Цивільного кодексу України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою\~статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Що стосується договорів факторингу, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України\~передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7\~постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, клопотання сторін, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених абооспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Оскільки строк дії договору, укладеного сторонами 14.04.2020 визначено у 30 днів - до 13.05.2020, але у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору (п. 4.3 договору). Враховуючи викладене суд вважає, що у цьому випадку до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору за наступним розрахунком відсотків: сума отриманого кредиту: 2500,00 грн., строк дії договору: 90 днів, відсотки за користування кредитом: 2,5% на добу. Відтак сума відсотків, що підлягає до стягнення становить 5625, 00 грн. (2500 х 2,5% х 90 днів = 5625, 00). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково у суму 8125,00 грн., що включає 2500,00 грн. заборгованості за кредитом та 5625, 00 грн. заборгованості за відсотками.\~\~\~ Щодо вимог представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Так, згідно платіжної інструкції № 8135 від 29 липня 2025 року позивачем було сплачено 2 422 гривні 40 копійок судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. У тексті позовної заяви представник позивача вказує, що судові витрати складаються, крім судового збору, також із витрат на правничу допомогу, але у прохальній частині позовної заяви не просить стягнути судові витрати на правничу допомогу. Також, у матеріалах справи відсутні докази понесених позивачем витрат на правову допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2\~ст. 264 ЦПК України\~передбачено, щопри ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Враховуючи положення ч. 1 ст.\~13\~та ч. 2 ст.\~264 ЦПК України, суд не може самостійно вирішувати питання стосовно витрат на правничу допомогу, оскільки про це не просить представник позивача. Зважаючи на часткове задоволення позову, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1852,42 грн. (8125 : 10625 х 2422,40). На підставі викладеного,

Outcome: partial