Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а також 1211,20 грн судового збору. У обґрунтування позову зазначено, що 01.08.2024 Автозаводським районним судом міста Кременчука виданий судовий наказ № 524/7549/24 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.07.2024. Державним виконавцем Автозаводської державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.08.2024 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 75717872. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 24.03.2025 ним сплачено 62167,23 грн аліменти на утримання дочки за період з липня 2024 року по березень 2025 року включно. Відповідач при подачі заяви про видачу судового наказу не повідомила суд про стягнення з нього аліментів на дитину від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач є працездатною та має можливість надавати кошти на утримання дочки, а тому в її діях наявне бажання отримати кошти на потреби, не пов`язані із задоволенням потреб дитини, з приводу чого ним ініційоване перед службою у справах дітей питання перевірки цільового використання коштів на утримання дочки. Також на його утриманні перебуває матір [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю 2 групи, загальне захворювання. 31.03.2025 за № 02-09/999 позивача повідомлено про заплановане вивільнення з посади з 02.06.2025. Станом на дату звернення до суду працює неповний робочий день, тому заробітна плата зменшилась. З урахуванням наведеного, не спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі та вважає достатнім розміром аліментів на утримання дочки 1/8 частини його доходу. 07.05.2025 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука справа передана за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука. 17.07.2025 за вх. № 29372/25 справа отримана Автозаводським районним судом міста Кременчука та протоколом автоматизованого розподілу передана судді Мельник Н.П. 21.07.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. З 11.08.2025 по 05.09.2025 включно суддя перебувала у щорічній відпустці. 22.09.2025 у судовому засіданні за клопотанням відповідача оголошена перерва для реалізації її права на ознайомлення із матеріалами справи, оскільки позов з додатками нею не отримувався. 22.09.2025 відповідач ознайомилась із матеріалами справи. 30.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на його подання, який суд поновлює та приймає відзив. Просить відмовити у задоволенні позову. Заявлено про долучення доказів по справі відразу після отримання інформації від органу виконавчої служби. У обгрунтування поданого відзиву відповідач посилається на те, що у позові позивач вказує про сплачу позивачем аліментів також на утримання дитини від першого шлюбу, на підтвердження чого надав копію судового наказу від 27.07.2015 про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина. Однак, у позові зазначає, що судовий наказ не подавався до виконавчої служби для його подальшого виконання, тому він сплачує аліменти добровільно. До позову долучені копії чеків з відділу поштового зв`язку, що є нечитабельними, крім суми неможливо нічого прочитати, а у тих, де видно інші відомості, не вказано, що дані грошові кошти перераховувались в якості аліментів. Позивачем не підтверджений факт сплати аліментів на сина. Крім того, позивач вказує, що на його утриманні знаходиться мати [PERSON] , однак жодного доказу на підтвердження надання ним матеріальної допомоги матері або, що його мати такої допомоги потребує не додано. Зазначає, що позивач вводить в оману суд з приводу утримання матері, оскільки в травні 2025 року він виїхав за межі України та до цього часу не повернувся, тому не може фізично доглядати за матір`ю. Долучена позивачем копія довідки з [INFO] про надання йому відстрочки від призову на час мобілізації дійсна до 09.05.2025, тому на даний час вказаний документ нічого не підтверджує. З урахуванням чого, вважає, що на даний час сімейний, майновий стан та стан здоров`я позивача не змінився, тому підставі для зменшення аліментів відсутні. 17.10.2025 відповідачем надане клопотання про долучення доказів по справі (копії відповіді органу виконавчої служби з копією розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № 75717872), що долучаються судом до матеріалів справи. У судове засідання не з`являвся позивач, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Іншої адреси для направлення кореспонденції позивачем не повідомлено. Про причини неявки не повідомлено. Заяв, клопотань суду не надано, у тому числі про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України). 28.10.2025 у судове засідання з`явилась відповідач, яка заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у позові. Заслухавши відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог та відповідача, як на підставу своїх заперечень, дослідивши докази на їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення на підставі ст. 244 ЦПК України, відклавши його ухвалення та проголошення 31.10.2025 на 15:30. Судом встановлено, що 29.04.2017 між сторонами по справі укладений шлюб, подружжя має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом із відповідачем. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11.09.2024 по справі № 524/4144/24 шлюб між сторонами по справі розірваний. 01.08.2024 Автозаводським районним судом міста Кременчука виданий судовий наказ на утримання дочки в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку. Як на підстави зменшення розміру аліментів позивач посилається на те, що сплачує також аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 25.12.2013 Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області та виконавчого листа, виданого 04.08.2015 Крюківським районним судом м. Кременчука по справі № 537/2334/15-ц, про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина. У позові зазначає, що виконавчий документ не звертався до примусового виконання, оскільки сплачує аліменти добровільно, на підтвердження чого долучив копії платіжних документів. Суд погоджується з відповідачем, що деякі долучені копії зазначених платіжних документів є нечитабельними, однак зазначене не спростовує те, що позивач перераховує у добровільному порядку кошти на утримання свого сина. Крім того, відповідачем протилежного суду не доведено та доказів на спростування зазначеного не надано. Під час розгляду справи судом не встановлено, що на утриманні позивача знаходиться його мати. Доказів на підтвердження зазначеного позивачем не надано. Судом враховується, що 31.03.2025 за № 02-09/999 позивача повідомлено про заплановане вивільнення 02.06.2025 із займаної посади. Як слідує із позову, позивач вказує, що станом на дату звернення до суду працює неповний робочий день, тому заробітна плата зменшилась. Однак, не надано доказів на підтвердження звільнення позивача, працевлаштування після звільнення тощо, а також зміни майнового стану. Крім того, докази щодо зміни майнового стану та стану здоров`я як на підставу зміни розміру аліментів не подавались суду та у позові не зазначалось. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку із перебуванням на його утриманні матері, що також не підтверджено, а зменшення розміру аліментів саме з цих підстав без підтвердження доказами не буде спрямоване на належне забезпечення дочки та суперечитиме її інтересам. Разом з тим, суд враховує, що на утриманні позивача перебуває дитина від першого шлюбу, відомостей про позбавлення батьківських прав або щодо звільнення позивача від сплати аліментів на утримання цієї дитини матеріали справи не містять та суду не надано, а відповідачем не доведено. При цьому, суд звертає увагу, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ним. (ст. ст. 180, 181 СК України). Ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України (ст. 8 3акону України "Про охорону дитинства"). При вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; (3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; (3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; (4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених ЦПК України (ст. 192 СК України). Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (ст. ст. 181, 192 СК України). У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі N 6-143 цс 13 зроблений висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Саме такий розмір щомісячного утримання дитини, суд вважає достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, не буде порушувати права та інтереси дитини, є розумним, не суперечить нормам матеріального права та буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Посилання відповідача на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються на її користь з позивача на утримання дочки, спростовуються вимогами законодавства та фактичними обставинами справи. Судом до уваги не приймаються відомості, надані відповідачем, про наявність заборгованості зі сплати аліментів, оскільки наявність або відсутність заборгованості зі сплати аліментів не є обставиною, що підлягає з`ясуванню при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. При цьому, за правилами ст.\~191\~СК України для стягнення аліментів встановлений час з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили, що узгоджується з положеннями абзацу 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст. ст.\~12,\~13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України та п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 % судового збору, сплаченого за подання позову до суду.

Outcome: partial