Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

До суду надійшов позов ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У обґрунтування позову зазначено, що 17.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір № 4825763, згідно п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник - повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін, виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 20000 грн (п. 1.2 договору). Проценти за користування кредитом - 2640 грн, що нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування ним (п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). 07.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладений договір № 3514405039-143533. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення електронного договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» перераховані 1500 грн, що стверджується квитанцією та довідкою. Дата видачі кредиту - 07.11.2021, дата повернення кредиту - 21.11.2021 включно, термін користування кредитом - 14 діб (п. п. 2.3 договору позики). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 1 до договору) (п. п. 2.5 договору позики). Умовами договору позики на період зазначений у п. п. 2.3 договору, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 0,5 % за кожен день користування. Плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування ним, визначену п. п. 2.3 договору та починається з дати списання кредитних коштів з рахунка Товариства й закінчується в дату зарахування кредиту та плати за користування ним на рахунок Товариства (п. 2.7 договору). 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір № 13-01/2022-79 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 4825763. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-01/2023 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 4825763. 07.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір № 07/03/23, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило права вимоги ТОВ «Коллект Центр» за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3514405039-143533. Станом на день звернення до суду заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 3514405039-143533 від 07.11.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви згідно розрахунку заборгованості, становить 7157,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 1500 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 112 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5545,50 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 4825763 від 17.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно згідно розрахунку заборгованості, становить 126040 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 20000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 104640 грн, заборгованість за комісіями - 1400 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 133197,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 21500 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 104752 грн, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості - 5545,50 грн, заборгованість за комісіями - 1400 грн. У позові позивачем зазначено попередню суму судових витрат, понесених ним у зв`язку із зверненням до суду, що становить 2422,40 грн судового збору згідно доданої копії платіжного доручення та 25000 грн витрат на правничу допомогу. 10.07.2025 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. 14.07.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.07.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву із клопотанням про відмову позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу у зв`язку із необґрунтованістю позовних вимог, характеру правовідносин та шаблонної позовної заяви. Так, сторона відповідача у відзиві зазначає, що п. п. 1.2 - 1.4 договору № 4825763 визначена сума кредиту 20000 грн на строк 15 днів з 17.10.2021; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (плата платежу) - 01.11.2021. Згідно п. п. 2.1 - 2.4 договору № 3514405039-143533 від 07.11.2021 позичальнику надається кредит на суму 1500 грн, строк користування кредитними коштами - 14 днів (з 07.11.2021 по 21.11.2021). Відповідач не погоджується з розрахунками заборгованості, які вказує позивач, зазначає, що згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом та неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги, передбаченої ч. 2 ст. 1050 ЦК України. У охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, що регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вважає, що суд не може їх прийняти до уваги під час розгляду позовної заяви про стягнення заборгованості, враховуючи наступне. ТОВ «Коллект Центр» не заявило до [PERSON] вимоги про стягнення процентів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. На думку сторони відповідача, за тілом кредиту за договором № 4825763 від 17.10.2021 заборгованість становить 20000 грн, за комісією - 1400 грн, строк дії цього договору - 15 днів, отже сума заборгованості становить 2640 грн (20000 х 0,88 % х 15). Як наслідок, заборгованість за договором складає загальну суму 24040 грн, з яких: за тілом кредиту - 20000 грн, за відсотками - 2640 грн, за комісією - 1400 грн. На думку сторони відповідача, за тілом кредиту за договором позики № 3514405039-143533 від 07.11.2021 заборгованість становить 1500 грн, строк дії договору - 14 днів, отже сума заборгованості становить 105 грн (1500 х 0,5 % х 14). Як наслідок, за договором становить 1605 грн, з яких: за тілом кредиту - 1500 грн, за відсотками - 105 грн. 25.07.2025 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, зареєстрована судом 28.07.2025, згідно якої відповідачем здійснені дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, що є одноразовим ідентифікатором, зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, у подальшому перераховані грошові кошти. Ідентифікація позичальника здійснювалася в інформаційно-технологічній системі, належній первісному кредитору. Доказів використання для укладення договору від імені відповідача іншою особою, зокрема його персональних даних, паспортних даних, РНОКПП, номеру телефону, банківської картки, відповідачем не надано. Небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів, тому твердження відповідача не заслуговують на увагу. Щодо тверджень відповідача про неотримання кредитних коштів не заслуговують на увагу, оскільки отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, відповідач намагається уникнути обов`язку з повернення кредитних коштів. При цьому, жодних доказів на підтвердження своєї позиції, відповідачем не надано. Крім того, відповідачем не надані докази виконання зобов`язань, зокрема доказів невірного нарахування суми заборгованості по відсоткам згідно умов договору, представником відповідача арифметичні розрахунки суми заборгованості не здійснені належним чином відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов укладеного договору. 28.07.2025 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів із обгрунтуванням неможливості їх подання у встановлений строк. 01.08.2025 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив з посиланням на те, що у відзиві зазначений розрахунок заборгованості за кредитними договорами, який позивач вважає таким, що має відповідати умовам таких договорів. У відповіді на відзив позивачем такий розрахунок не спростований, тому відсутні підстави приймати до уваги нарахування відсотків за кредитними договорами на власний розсуд позивача. Відзив містить посилання на недоліки змісту кредитних договорів, оскільки такі договори не відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію», не містять електронних підписів. З 11.08.2025 по 05.09.2025 суддя перебувала у щорічній відпустці. 16.09.2025 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача, які підтримали відповідно свої позовні вимоги та заперечення щодо них з підстав, викладених ними у поданих заявах по суті справи. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив про визнання відповідачем заборгованості по договору № 3514405039-143533 в сумі 1605 грн та подоговору № 4825763 - 24040 грн. 16.09.2025 ухвалою суду оголошена перерва в судовому засіданні, задоволене клопотання представника позивача із поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів, витребувано: 1. від АТ «Державний ощадний банк України» інформацію про те чи видавалась [PERSON] платіжна картка № [NUMBER] ; докази зарахування на картку 1500 грн, перераховані 07.11.2021 (виписку по рахунку [PERSON] за період із 07.11.2021 по 07.12.2021); ідентифікаційні дані власника картки, повний номер картки; інформацію про номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій за вказаною карткою за період з 07.11.2021 по 07.12.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] ; 2. від АТ «Універсал Банк» інформацію про те, чи видавалась [PERSON] платіжна картка № [NUMBER] ; докази зарахування на картку кредитних коштів на суму 20000 грн, перераховані 17.10.2021 (виписку по рахунку [PERSON] за період із 17.10.2021 по 17.11.2021); ідентифікаційні дані власника картки, повний номер картки; інформацію щодо номера телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою за період із 17.10.2021 по 17.11.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] 30.09.2025 АТ «Державний ощадний банк України» надана витребувана інформацію про видачу [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] із доказами зарахування 07.11.2021 на картку коштів на суму 1500 грн (виписку по рахунку та платіжні інструкції); ідентифікаційні дані власника картки, повний номер картки; інформацію про номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій за вказаною карткою за період з 07.11.2021 по 07.12.2021; інформація про наявність номера телефону [NUMBER] в справі клієнта [PERSON] 09.10.2025 АТ «Універсал Банк» надіна витребувана інформація про видачу [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] із доказами зарахування 17.10.2021 на картку коштів на суму 20000 грн (виписку по рахунку); ідентифікаційні дані власника картки, повний номер картки; інформацію щодо номера телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою за період із 17.10.2021 по 17.11.2021 та про наявність номера телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] 30.10.2025 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені про дату, час, місце розгляду справи. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача у поданій заяві просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у поданій заяві заперечував щодо позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. 30.10.2025 фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не відбувалося згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом досліджено матеріали справи та перейдено до стадії ухвалення судового рішення на підставі ст. ст. 244, 259 ЦПК України, при цьому оголосивши про відкладення складення повного тексту рішення на 03.11.2025 із складенням у цьому судовому засіданні вступної та резолютивної його частин. Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини на які посилається представник позивача, як на підставу своїх позовних вимог та представник відповідача, як на підставу своїх заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлене таке. 17.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір № 4825763, згідно п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник - повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін, виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 20000 грн (п. 1.2 договору). Проценти за користування кредитом - 2640 грн, що нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування ним (п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення електронного договору позики № 4825763 шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, зазначенням реквізитів банківської картки, на рахунок якої ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» перераховані 1500 грн, що стверджується доданими квитанцією та довідкою. Дата видачі кредиту - 07.11.2021, дата повернення кредиту - 21.11.2021 включно, термін користування кредитом - 14 діб (п. п. 2.3 договору позики). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити плату згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 1 до договору) (п. п. 2.5 договору позики). Умовами договору позики на період зазначений у п. п. 2.3 договору, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 0,5 % за кожен день користування. Плата за користування кредитом нараховується за фактичну кількість днів користування ним, починаючи з дати списання кредитних коштів з рахунка первісного кредитодавця та закінчується у день зарахування кредиту та плати за користування ним (п. 2.7 договору). Згідно п. 2.3.1.2 договору № 4825763 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що відбувається кожен раз під час продовження користування позичальником кредитними коштами після спливу визначеного строку кредитування не більше ніж на 60 днів. У разі чергового продовження строку кредитування позичальником, якщо загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. П. 4.2 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, кредитодавець з дня наступного за датою спливу строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою згідно п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Уклавши договір № 4825763 сторони домовились (п. п. 6.1, 6.2 договору) про його укладення в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця через сайт кредитодавця та/ або відповідний мобільний додаток, інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проєкт договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця, а відповідь про прийняття пропозиції надається позичальником шляхом відправлення електронного повідомлення, що відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника. Приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору, позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами в цілому, підтверджує про ознайомлення та погодження з усіма визначеннями, умовами та змістом, розуміє їх, зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) (п.6.3 договору). Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому договором, що стверджується доказами, доданими до позову. 07.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладений договір № 3514405039-143533. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті первісного кредитодавця із введенням коду підтвердження (одноразового ідентифікатора на підписання електронного договору), зазначенням інформації про реквізити банківської картки, на рахунок якої кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») перераховані кошти в сумі 1500 грн, що стверджується квитанцією та довідкою. Згідно п. п. 2.3 договору дата видачі кредиту - 07.11.2021, дата повернення - 21.11.2021 включно, термін користування - 14 діб. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю плату згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 1 до договору) (п. 2.5 договору). Умовами цього договору на період зазначений в п. п. 2.3, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 0,5 % за кожен день користування ним. Плата за користування кредитом нараховується за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену п. п. 2.3 договору та починається з дати списання коштів з рахунка кредитодавця, закінчується в дату зарахування коштів та плати за користування ним на рахунок кредитодавця (п. 2.7 договору). Сторони домовились, що договір укладається в електронній формі, підписання якого відбувається згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договір та призначені для ідентифікації підписувача даних (п. 9.7 договору). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п. п. 9.2. цього договору, має юридичну силу власноручного підпису (п. 9.3 договору). Станом на день звернення до суду із позовом заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вказаними договорами станом на день формування позову згідно розрахунку заборгованості становить 133197,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 21500 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 104752 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 5545,50 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту - 1400 грн. Укладені між сторонами договори відповідають вимогам законодавства та вільному волевиявленню сторін, сторонами досягнута домовленість щодо всіх їх істотних умов, зокрема щодо порядку нарахування та оплати процентів за договорами, можливості продовження строку користування кредитними коштами. Позичальник ознайомлений із умовами договорів, висловив своє волевиявлення шляхом їх підписання, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Наявними матеріалами справи підтверджується, що між первісними кредиторами та відповідачем укладеді електронні кредитні договори. Без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитні договори між первісними кредиторами та відповідачем не були б укладеними. Кредитні договори укладені в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». При укладенні цих договору сторонами досягнута згода щодо всіх їх істотних умов, у сторін згідно ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки. Операції щодо перерахування коштів відповідачу здійснені операторами платіжних послуг, що стверджуються: листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування 07.11.2021 коштів за договором № 3514405039-143533 у розмірі 1500 грн на картку № [NUMBER] ; листом ТОВ ФК «Елаєнс» про перерахування 17.10.2021 коштів за договором № 4825763 в сумі 20000 грн на картку № [NUMBER] . У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Зазначення відповідачем про неотримання кредитних коштів спростовуються матеріалами справи. Відповідач, маючи вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах та безперешкодну можливість надати суду докази про зазначене, не надав суду відповідної інформації (виписок з рахунків) та не підтвердив свої заперечення. Натомість, за клопотанням сторони позивача витребувана інформація від АТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Універсал Банк» про видачу [PERSON] відповідно платіжних карток № [NUMBER] та № [NUMBER] із доказами зарахування коштів, ідентифікаційні дані власника карток, про номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій за вказаними картками за запитуваний період . Щодо нарахування відсотків, слід зазначити, що із розрахунку заборгованості прослідковуються їх складові, що здійснене згідно умов договорів із зазначенням періоду їх нарахування. Позивачем надані належні та допустимі докази укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів, що не спростоване достатніми та належними доказами відповідачем. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом (ст. 204 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину про те, що вчинений правочин вважається правомірним, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 3 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному ст. 12 Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.ч. 7, 12 ст.11 Закону). Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (ст. 12 Закону). Норми ст. 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цимЗакономодноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договорів із введенням одноразових ідентифікаторів та зазначенням інформації щодо його особистих даних, реквізитів банківських карток, на які перераховані кошти. Підписанням договорів відповідач підтвердив ознайомлення із усіма істотними умовами та надав усю необхідну інформацію. Кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразових ідентифікаторів, тому суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджені укладення із відповідачем зазначені правочини. Без отримання листів на адресу електронної пошти та/ або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт первісного кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитні договори не були б укладеними. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 по справі № 404/502/18; від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19. Зі змісту кредитних договорів установлено, що згідно ч.1 ст.638 ЦК України між сторонами досягнута згода щодо їх істотних умов, договори укладені шляхом обміну електронними повідомленнями з акцептуванням позичальником оферти на укладення кредитних договорів, підписаних у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. Такі дії сторін відповідають законодавству. Судом враховується, що кредитні договори, пропозиції укласти договори та акцепти прийняття пропозицій містять персональні дані відповідача, зокрема РНОКПП, паспортні дані, місце проживання, номери банківських карток. Факт отримання коштів у розмірі встановленому договорами стверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами, витребуваною інформацією від АТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Універсал Банк», листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування 07.11.2021 коштів за договором № 3514405039-143533 (а.с. 32) та ТОВ ФК «Елаєнс» про перерахування 17.10.2021 коштів за договором № 4825763 (а.с. 36). Відповідачем на підтвердження своїх доводів не отримання кредитних коштів не надано виписки зі своїх карткових рахунків. Номери карток для перерахування коштів зазначені відповідачем при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Протягом строку дії договору відповідач [PERSON] не звертався із заявами про їх розірвання та/ або визнання договорів недійсними в цілому або їх окремих частин. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачем порушені умови договорів щодо своєчасного повернення грошових коштів, тому позивачем правомірно пред`явлена вимога до відповідача про стягнення заборгованості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати задоговором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ст. 1056-1 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше невстановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Сторонами укладеного договору погоджений графік платежів, виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка за кредитом в день - 1,15288411 (п.п. 3.2.3, 2.4 договору (а.с. 32-36 т.1). Умови кредитних договорів є чіткими і не дають підстав вважати, що у них містяться неоднозначні та незрозумілі умови кредитування, що може призвести до різного тлумачення та розуміння його сторонами договорів. Умови договорів щодо визначення порядку і розміру нарахування процентів не є нікчемними згідно законів України «Про споживче кредитування», «Про захист прав споживачів». Будь-яких доказів на підтвердження невідповідності розміру заборгованості умовам договорів суду не надано. Розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача, грунтується на умовах кредитних договорів, узгоджується із матеріалами справи та не спростований стороною відповідача. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог. З урахуванням зазначеного, судом установлені порушення відповідачем умов договорів шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання первісні кредитодавці виконали у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обумовленій договорами сумі. Відповідач зобов`язання у визначений строк не виконав, доводів сторони позивача не спростував належними та достатніми доказами. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами та обставинами, встановленими під час розгляду справи. Відомості про звернення відповідача до суду із заявою про розірвання кредитних договорів чи визнання їх (або їх окремих положень) недійсними судом не встановлені. Доказів протилежного матеріали справи не містять, суду не надано. Представником відповідача протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв представником відповідача не заявлено. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Оскільки позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України слід стягнути 2422,40 грн судового збору, сплаченого за подання позову до суду. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленій сумі, суд зазначає наступне. За змістом ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: (1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; (2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми витрат на правову допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, по справі «Схід/ Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне процесуальне законодавство визначає критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема такі як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. У кожній конкретній справі при визначенні розміру відшкодування суд має виходити як з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), так і критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно висновків, викладених в постановах Верховного Суду по справам № 905/1795/18 та № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved