Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

02 вересня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17 серпня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, про що 17 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №221. [INFO] у подружжя народився син, [PERSON] , про що 05 жовтня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 796. Ухвалою суду від 18 вересня року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. 24 вересня 2025 року представник позивача, адвокат Пинзіна Ю,О., надіслала до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, представник позтвача надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У відповідності до вимог ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 17 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, 17 серпня 2013 року складено відповідний актовий запис №221. Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , про що 05 жовтня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 796, свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На момент звернення до суду дитині не виповнилося 3-х років. Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом від 11 вересня 2025 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина, що також є підтвердженням проживання дитини з матір`ю. Стаття 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.1\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач інших дітей або непрацездатних членів родини не має, а доказів протилежного суду надано не було. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Також суд при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачем та відповідачем не вирішено. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою\~статті 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального стану. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч.1\~ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно до\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved