Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Представник ТДВ\~«Експрес Страхування»\~звернувся до\~Вишгородського районного\~суду Київської\~області суду\~із позовом\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ТОВ «Ксенко»\~про відшкодування\~майнової шкоди,\~завданої внаслідок\~ДТП,\~в обґрунтування\~якого вказав,\~що 21.03.2023\~року о\~08\~год.\~40\~хв.\~на просп.\~Степана Бандери\~в м.\~Києві,\~водій транспортного\~засобу VOLKSWAGEN\~Caddy,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~ [PERSON] ,\~не був\~уважним,\~не врахував\~дорожньої обстановки,\~не дотримався\~безпечної дистанції\~внаслідок чого\~здійснив зіткнення\~з транспортним\~засобом KIA\~Ceed,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~що призвело\~до пошкодження\~транспортних засобів,\~чим порушив\~п.\~13.1\~Правил дорожнього\~руху.\~20.04.2023\~року постановою\~Оболонського районного\~суду м.\~Києва у\~справі [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП.\~Транспортний засіб\~KIA\~Ceed,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~був застрахований\~позивачем за\~договором добровільного\~страхування транспортного\~засобу КАСКО\~№ 202.21.2618099\~від 12.06.2022\~року.\~21.03.2023\~року до\~ТДВ «Експрес\~Страхування» звернувся\~страхувальник із\~заявою про\~виплату страхового\~відшкодування на\~рахунок СТО\~-\~ТОВ «Автомобільний\~центр Голосіївський»\~для відновлюваного\~ремонту автомобіля. Відповідно до\~рахунку-фактури\~ТОВ «Радар-Сервіс»\~СТО -\~ТОВ «Автомобільний\~центр Голосіївський»\~№ ВР-0000490\~від 30.03.2023\~року вартість\~відновлювального ремонту\~автомобіля KIA\~Ceed,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~KIA\~Sportage\~державний номер\~ [NUMBER] \~становить 286\~349,\~4078\~грн.\~За наслідком\~отримання необхідних\~документів,\~позивачем було\~прийнято рішення\~про визнання\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка сталась\~21.03.2023\~року,\~внаслідок якої\~було пошкоджено\~автомобіль KIA\~Ceed,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~-\~страховим випадком\~та сплачено\~страхове відшкодування\~в загальній\~сумі 285\~091,03\~грн.,\~що підтверджується\~платіжними дорученням\~№ 68809299\~від 10.04.2023\~року та\~актом виконаних\~робіт №\~ЗH-2041630\~від 29.05.2023\~року.\~Відповідно до\~відомостей Центральної\~бази МТСБУ,\~станом на\~21.03.2023\~року цивільно-правова\~відповідальність власника\~транспортного засобу\~VOLKSWAGEN\~Caddy,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~була застрахована\~АТ «СК\~«Уніка» поліс\~№ ЕР/\~209114849\~ліміт за\~шкоду майну:\~130\~000,\~грн.,\~франшиза:\~1\~000,00\~грн.\~За заявою\~позивача 23.05.2023\~року АТ\~«СК «Уніка»\~за полісом\~№ ЕР/\~209114849\~було перераховано\~на рахунок\~позивача страхове\~відшкодування у\~розмірі 129\~000,00\~грн.\~в межах\~ліміту за\~полісом №\~ЕР/\~209114849. Враховуючи, що розмір старахового відшкодування здійснений АТ «СК «Уніка» є не достатнім, вважає що відповідач, як особа, яка завдала шкоду зобов`язаний сплатити на користь ТДВ «Експрес Страхування» різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та відшкодування за полісом № ЕР/ 209114849 у розмірі 156 091,03 грн. = (285 091,03 грн. - 129 000,00 грн.). На підставі викладеного звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди в сумі 156\~091, 03 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028, 00 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.01.2025 року по справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2025 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. 06.03.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що вимоги позивача викладені в позовній заяві ним не визнаються повністю. Автомобіль KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований позивачем за договором добровільного страхування транспортного засобу КАСКО № 202.21.2618099 від 12.06.2022 року. Підпунктом 9.7.2. вказаного договору визначено, що вартість відновлюваного ремонту ТЗ за опцією «пріоритет СТО» визначається відповідно до одного з нижченаведених варіантів: підпунктом 9.7.2.1. договору встановлено варіант 1: на базі СТО, що підтримує гарантійні зобов`язання виробника (імпортера/офіційного дилера) застрахованого ТЗ та яка письмо вказується (погоджується) Страховиком Страхувальнику (якщо в регіоні місця постійного проживання Страхувальника таких СТО декілька): на підставі калькуляції СТО із застосуванням цін на запасні частини та вартості нормо-години СТО, яка підтримує гарантійні зобов`язання щодо даної марки ТЗ, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативів трудоємності ремонтних робіт. Відповідно до п. 9.3. договору, виплата страхового відшкодування проводиться Страховиком на підставі письмової заяви від Страхувальника та/або листа Вигодонабувача і страхового акту, що складається Страховиком. Позивачем зазначено, що за наслідком отриманих необхідних документів, прийнято рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.03.2023 року страховим випадком та сплачено страхове відшкодування в загальній сумі 285 091,03 грн. До позовної заяви позивачем долучено страховий акт № 3.23.00952-1 без зазначення дати затвердження та без підпису особи, що його виконала 06.04.2023. Крім того, вказав, що у наданому страховому акті вказується дата настання події 21.01.2023 року, дата заяви про подію: 21.03.2023 року (пп. 1.5. страхового акта). Також, у пп. 1.6. страхового акта вказано, що заявлялось в УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції Зозулі Ю.Г. та в п. 4 страхового акта зазначено перелік документів, використаних для складання акту, серед яких вказано довідка УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції Зозулі Ю.Г. Разом з тим, до позовної заяви долучено довідку про дорожньо-транспортну пригоду № 3023087534875382, підписану головним спеціалістом ВРОМ ДТП [PERSON] . Дата настання події 21.01.2023 року, також, вказана у повідомленні про подію від страхувальника по договору КАСКО № 202.21.2618099 від 12.06.2022 року. Таким чином, вважає, що позивачем не дотримано вимог п. 9.3. договору та не складено страхового акту за подією від 21.03.2023 року. Також зазначив, що вартість відновлювального ремонту у розмірі 286 349,4078 грн., розрахована на автомобілі KIA/Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] та КІА Sportage, державний номер [NUMBER] . Розрахунок суми страхового відшкодування та її виплату позивачем здійснено не на підставі документів, визначених сторонами у договорі, а надані позивачем документи, якими останній обґрунтовує визначення вартості відновлюваного ремонту ТЗ у сумі 286 349,4078 грн., не є належними доказами на підтвердження сум страхового відшкодування, виплачених страхувальнику, оскільки не відповідають умовам укладеного між сторонами договору добровільного страхування транспортного засобу КАСКО № 202.21.2618099 від 12.06.2022 року та не підтверджуються первинними документами. Вважає, що позивач надав документи, що не є належними та допустимими доказами, та ці документи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджують настання страхового випадку за подією, що відбулась 21.03.2023 року та є неналежно оформленими, а також не дотримано вимог та порядку визначення вартості відновлюваного ремонту ТЗ за опцією «пріоритет СТО» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу КАСКО № 202.21.2618099 від 12.06.2022. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 24.03.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що ознайомившись із аргументами відповідача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не можуть братися судом до уваги при вирішенні даної справи. Доводи, викладені у відзиві, спрямовані лише на те, щоб уникнути законних вимог відшкодування шкоди. Факт пошкодження автомобіля KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] неправомірними діями [PERSON] встановлено у судовому порядку. У повідомленні про подію зазначено, що другим учасником ДТП є [PERSON] . Отже потерпілий у ДТП звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування щодо події від 21.03.2023 року, в який винним відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва є відповідач. Зазначені у позовній заяві документи та розрахунки відносяться до події від 21.03.2023 року, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль KIACeed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , окрім страхового акту, зі змісту якого зрозуміло, що у пункті п.1.5. в даті події є описка 21.01(03).2023 року, адже всі інші документі відносяться саме до події від 21.03.2023 року. 10.04.2023 року ТДВ «Експрес Страхування» було складено страховий акт № 3.23.00952-1/2 уточнення в якому виправлено описку щодо дати настання події. Посилаючись на викладене просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних пояснень до суду не направив. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 21.03.2023 року о 08 год. 40 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN, державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Миколи Плав`юка, 34 у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем KIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2023 року у справі 756/4353/23, яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КУпАП\~за викладених обставин. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до довідки № 3023087534875382 про дорожньо-транспортну пригоду виданої Управлінням патрульної поліції в місті Києві за підписом головного спеціаліста ВРОМ ДТП [PERSON] , 21.03.2023 року в м. Києві просп. Степана Бандери, 34-В, сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення, за участі транспортних засобів VOLKSWAGEN Caddy, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «КСЕНКО АВТО ПРОДАКШН», забезпеченого згідно полісу № 209114849 ПРАТ «СК «УНІКА» терміном дії до 23.05.2023 року, під керуванням водія [PERSON] та KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , забезпеченого згідно полісу ЕР № 210013719 ТДВ «Експрес Страхування», терміном дії до 13.07.2023 року, під керуванням водія [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. За фактом порушень, які призвели до скоєння ДТП складено адміністративний протокол серії ААД № 024421 за ст. 124 КУпАП, який направлено до Оболонського районного суду м. Києва. Як вбачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . 12.06.2025 року між ТДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.21.2618099, предметом якого є страхування транспортного засобу KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 21.03.2023 року [PERSON] повідомив ТДВ «Експрес Страхування» про подію по договору КАСКО № 202.21.2618099 від 12.06.2022 року укладеного з [PERSON] , а саме про те, що 21.01.2023 року о 08 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Павлюка, за РЦ «Блокбастер» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та VOLKSWAGEN Caddy, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Також, 21.03.2023 року [PERSON] звернулася до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою в якій просила по події, що трапилась 21.03.2023 року з автомобілем KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , застрахованого за договором № 202.21.2618099 від 12.06.2022 року виплатити страхове відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО «Автомобільний центр Голосіївський» Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» № ВР-0000490 від 30.03.2023 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 286\~349, 78 грн. з ПДВ. Згідно страхового акту ТДВ «Експрес Страхування» № 3.23.00952-1 від 06.04.2023 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 286\~349, 78 1\~258, 75 (франшиза) = 285\~091, 03 грн. Згідно платіжної інструкції ПАТ «Кредобанк» № 68809299 від 10.04.2023 року, ТДВ «Експрес Страхування» сплатило на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» 285\~091, 03 грн. Факт виплати страхового відшкодування, також підтверджується актом виконаних робіт ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» № ЗH-2041630 від 29.05.2023 року. Відповідно до відомостей Центральної бази МТСБУ, станом на 21.03.2023 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу VOLKSWAGEN Caddy, державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у АТ «СК «Уніка» згідно полісу № ЕР/ 209114849, ліміт за шкоду майну: 130 000 грн., франшиза: 1000,00 грн. З доводів викладених у позовній заяві вбачається, що за заявою позивача 23.05.2023 року АТ «СК «Уніка» було перераховано на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 129 000,00 грн. в межах ліміту за полісом № ЕР/ 209114849. З довідки № 3023087534875382 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що транспортний засіб VOLKSWAGEN Caddy, державний реєстраційний номер [NUMBER] належить ТОВ «КСЕНКО АВТО ПРОДАКШН». 01.04.2024 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулось з запитом на отримання інформації щодо перебування у трудових відносинах з ТОВ «КСЕНКО АВТО ПРОДАКШН» [PERSON] - 21.03.2023 року та виконання ним трудових обов`язків водія під час ДТП - 21.03.2023 року. У відповідь ТОВ «КСЕНКО АВТО ПРОДАКШН» повідомило, що VOLKSWAGEN Caddy, державний реєстраційний номер [NUMBER] передане у тимчасове платне користування ТОВ «КСЕНКО» та [PERSON] не знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «КСЕНКО АВТО ПРОДАКШН». Згідно з ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди діяв Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 01 липня 2004 року № 1961-IV. 20.06.2024 року набрав чинності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025 року, та на підставі набрання чинності якого втратив чинність попередній Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV. Відповідно до ч. 6 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX від 20.06.2024 року, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В зв`язку з цим, при вирішені цієї справи суд застосовує положення Закону, який діяв в редакції чинній на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди (далі- Закон). Згідно ст.\~1\~Закону України\~«Про страхування» страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону). Відповідно до ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Відповідно до ст. 979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про\~страхування»,\~інших законодавчих\~актів. Законом\~може бути\~встановлено обов`язок\~фізичної або\~юридичної особи\~укласти договір\~страхування (обов`язкове\~страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ч. 2 ст.\~1187\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В силу п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для повного відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи відповідача на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691 цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження N 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадження N 61-12032св19). Судом встановлено, що на момент ДТП, яка мала місце 21.03.2023 року, транспортним засобом VOLKSWAGEN Caddy, державний реєстраційний номер [NUMBER] керував [PERSON] , який фактично ним володів та з вини якого власнику автомобіля KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] заподіяно матеріальну шкоду, яку відшкодовано їй позивачем. При цьому, відповідно до положень ст. 1187 ЦК України, саме фактичний володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок його використання. Докази того, що ТОВ «КСЕНКО» несло відповідальність за дії водія як свого працівника у розумінні ст. 1172 ЦК України, в матеріалах справи відсутні і суду не надано. Відтак, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок ДТП покладається безпосередньо на [PERSON] , як на особу, яка фактично володіла транспортним засобом та внаслідок порушення ПДР України спричинила шкоду в розумінні вимог ст. 1187 ЦК України. На підтвердження вартості відновлюваного ремонту позивачем надано до суду рахунок-фактуру ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» № ВР-0000490 від 30.03.2023 року, страховий акт № 3.23.00952-1 від 06.04.2023 року, платіжну інструкцію ПАТ «Кредобанк» № 68809299 від 10.04.2023 року, акт виконаних робіт ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» № ЗH-2041630 від 29.05.2023 року, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 285 091, 03 грн. Згідно доводів позивача 23.05.2023 року АТ «СК «Уніка» було перераховано на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 129 000,00 грн. в межах ліміту за полісом № ЕР/ 209114849. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач надав документи, що не є належними та допустимими доказами, та ці документи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджують настання страхового випадку за подією, що відбулась 21.03.2023 року та є неналежно оформленими, а також не дотримано вимог та порядку визначення вартості відновлюваного ремонту ТЗ за опцією «пріоритет СТО» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу КАСКО № 202.21.2618099 від 12.06.2022. Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що в повідомленні про подію від страхувальника та страховому акті зазначена дата настання події 21.01.2023 року, тоді як датою настання події є 21.03.2023 року. За поясненнями представника позивача викладеними у відповіді на відзив у даті настанні події в п. 1.5 страхового акту допущена описка, у зв`язку із чим, 10.04.2023 року ТДВ «Експрес Страхування» було складено страховий акт № 3.23.00952-1/2 уточнення в якому виправлена описка щодо дати настання події та який долучено до матеріалів справи. Також, зазначено, що враховуючи наявні у матеріалах справи докази, не має жодних підстав сумніву, що зазначені у позовній заяві документи та розрахунки відносяться до події від 21.03.2023 року. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем\~докази у\~їх сукупності\~підтверджують,\~що датою\~настання події\~є 21.03.2023\~року, окрім страхового акту, зі змісту якого вбачається, що у пункті п.1.5. в даті події допущена технічна описка 21.01.2023 року, яка в подальшому була виправлена складанням акту страхового акту № 3.23.00952-1/2 уточнення. Всі інші документі на які містяться посилання в страховому акті відносяться саме до події від 21.03.2023 року. При цьому, допущена технічна описка в страховому акті не спростовує факт виплати страхового відшкодування у розмірі 285 091, 03 грн. Окрім того, надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують і заявлену вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, а відтак, і понесених збитків. Матеріалами справи підтверджується та відповідач не заперечує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача транспортному засобу KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] з вини відповідача було заподіяно пошкоджень. Відповідачем всупереч положень наведеної норми не надано доказів на підтвердження того, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу є іншою. Щодо доводів відповідача про те, що згідно позовної заяви вартість відновлювального ремонту розрахована на автомобілі KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] та КІА Sportage, державний реєстраційний номер [NUMBER] суд зазначає, що такі не заслуговують на увагу, оскільки спростовується долученим до матеріалів справи рахунком-фактури в якому визначена вартість відновлювального ремонту, саме транспортного засобу KIA Ceed, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відсутність підпису в страховому акті, суд вважає, що ці заперечення також не впливають на встановлені обставини. Отже, відповідно до ст.\~993\~ЦК України до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних затрат по договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.21.2618099 від 12.06.2022 року, а з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яке одержано ним від страховика відповідача. Відтак, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодування в розмірі 156\~091, 03 грн. (285\~091, 03 грн. \~129\~000, 00 грн.) Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивача, яке підлягає захисту, а позов про це задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved