Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

07.05.2025р. ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою в якій зазначили, що 19.05.2024р. з [PERSON] в електронній формі був укладений кредитний договір №19.05.2024-100002308, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень на строк 98 днів. За користування кредитом встановлено проценту ставку у розмірі 1,35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Неустойка 60,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Умовами договору передбачено, що кредит надається на умовах його строковості, платності та поворотності. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання та здійснив перерахування обумовленої суми кредиту на рахунок позичальника. Однак, [PERSON] умови договору належним чином не виконав та у визначений строк кредит і відсотки не повернув, внаслідок чого станом на 24.08.2024р. утворилась заборгованість в сумі 14033,13 грн., з яких: 5834,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5515,39 грн. заборгованість по процентам, 223,74 грн. заборгованість по комісії та 2460,00 грн. - неустойка. Оскільки неналежне виконання [PERSON] своїх зобов`язань порушує права ТОВ «Споживчий центр», позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від\~27.05.2025р.\~у справі\~було відкрито\~спрощене позовне\~провадження та\~призначено перше\~судове засідання\~з викликом\~сторін.\~ В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.7, 8\~ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.4, 10\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 ч.1\~ст. 131 ЦПК України\~визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України). Таким чином,\~аналіз вищевказаних\~процесуальних норм\~свідчить про\~те,\~що [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він є стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від нього повідомлень про зміну даної адреси. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача в своєму клопотанні не заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 19.05.2024р., відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» 19.05.2024р. було укладено електронний кредитний договір. Даний договір позичальником було підписано шляхом введення одноразового ідентифікатору Е791, який було направлено йому на фінансовий номер 0967607860. За змістом укладеного договору, сторони погодили наступні умови: сума кредиту: 6000 грн. 00 коп. Строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту - 24/08/2024; Процента ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процента ставка та її розрахунок 1,13%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 25688,21%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12671,79 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 6671,79 грн. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база рахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п. 8 заявки). Відповідно до п. 4.1 Оферти, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] . Квитанцією від 19.05.2024р. підтверджується переказ грошових коштів позивачем на рахунок [PERSON] в сумі 6000,00 грн. В призначенні переказу вказано видача коштів за договором №19.05.2024-100002308, що свідчить про виконання своїх зобов`язань кредитодавцем. Погодженим сторонами графіком платежів (п. 9 договору) було передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється сімома платежами в рівних сумах по 1810,26 грн., які включали в себе погашення тіла кредиту, процентів та сплату комісії. Дата останнього платежу 24.08.2024р. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №19.05.2024-100002308 вбачається, що сума заборгованості [PERSON] становить 5834,00 грн. основного боргу, 5515,39 грн заборгованості по процентам, 223,74 грн. комісії та 2460,00 грн. - неустойка. Таким чином, судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки відповідач не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно ст.. 626 ЦК України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 614 ЦК України\~передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 1054, 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа\~з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону,\~є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним\~з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції\~в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані\~з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання\~\~є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно ст.. 4, 5 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Статтею 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому\~Законом України\~"Про електронну комерцію". Відповідно до\~статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено\~статтею 526 Цивільного кодексу України. Отже, укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України.\~Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором.\~Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. При цьому, судом, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.\~ Відповідно до ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення суми кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів і комісії. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 5834,00 грн., 5515,39 грн. процентів та 223,74 грн. - комісії. Що стосується стягнення з [PERSON] неустойки в сумі 2460,00 грн., то в цій частині суд бере до уваги наступне. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка - є одним з найбільш поширених способів забезпечення виконання зобов`язань. При цьому право вибору грошової або майнової неустойки належить сторонам зобов`язання, вони мають визначити предмет неустойки в момент укладення правовчину про неї.\~ Пунктом 13 договору сторони погодили, що розмір неустойки становить 60,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Отже, вказаний пункт договору не відповідає положенням ст. 549 ЦК України, оскільки визначений у ньому розмір неустойки є фіксованою сумою, а не являє собою відсоток від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. Крім цього, пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046, 1049 ЦК України суд дійшов висновку, що на кредитний договір (оферти) від 19 травня 2024р. року поширюється дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача розміру неустойки в сумі 2460,00 грн., а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: partial