Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Логош Т.В.. звернулась до Благовіщенського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 85 400 грн.. Позов до суду мотивований зі слідуючих підстав : 21.12.2024 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір (оферта) № 09.11.2024-100002199 шляхом підписання останнім електронним цифровим підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту та підтвердження кредитного договору. Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі у розмірі 28000 грн., строком на 140 днів до 09.05.2025 року, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.12.2024 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 85400 грн., що складається із заборгованості тіла кредиту в розмірі 28000 грн., процентів в розмірі 39 200 грн., комісії в розмірі 4200 грн., неустойки за кожен день не виконання зобов`язання в розмірі 14000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий кредит». Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» просить суду стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати 2422, 40 грн. Ухвалою судді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області Ясінського Л.Ю. від 11.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про день, час та місце слухання справи повідомлялися вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 27.09.2025 року про вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У вказаний строк відповідач не надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано такі докази: довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №.09.11.2024-100002199 від 21.12.2024 року, згідно якого - заборгованість відповідача по кредитному договору становила 85400 грн.., з яких: 28000,00 грн.. - основний борг; 39200 грн. - проценти (за період з 21.12.2024 року по 09.05.2025 року); копію листа-повідомлення про перерахування коштів ТОВ "Універсальні платіжні рішення" ТОВ "УПР" [PERSON] дата платежу 21.12.2024 року , сума 28000,00 грн.., призначення - видача за договором №09.11.2024-100002199, отримувач [PERSON] на платіжну карту [NUMBER] ; копію паспорта споживчого кредиту, у якому наявна інформація - контактні дані клієнта - [PERSON] , номер його телефону, фактична адреса місця проживання, сума, яка цікавить - 28000,00 грн. на 140 календарних днів. Зазначено, що підписано одноразовим ідентифікатором А687; копію заявки від 21.12.2024 року, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферту), з якою позичальник [PERSON] ознайомився 21.12.2024 року, де кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр». Зазначено, що відповідно до умов кредитного договору №09.11.2024-100002199 від 21.12.2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту - 28000,00 грн.;копію картки з анкетними даними [PERSON] . Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) та заявка, яка є частиною кредитного договору, підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А687». У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно з розрахунком загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 85 400 грн. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного кредитного договору №-09.11.2024 - 100002199 від 21.12.2024, отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Згідно платіжної інструкції №СЦ00035398 від 28.08.2025 р., що долучена до справи, позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved