Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13.10.2024 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) №13.10.2024-100002445, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 4 000 грн. строком на 98 днів з дати його надання. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася\~ заборгованість в розмірі 8 960 грн., що складається з: 4 000 грн. тіло кредиту, 2 520 грн. проценти, 600 грн. додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості), 1 840 грн. неустойка. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 960 грн. та судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Позивач просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без участі його представника, про що зазначив за змістом позовної заяви (а.с.8). Відповідач у наданий судом строк та станом на 05.11.2025 року відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявки від 13.10.2024 року та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) (а.с.17-23), 13.10.2024 року між ТОВ Споживчий центр» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №13.10.2024-100002445. Кредитний договір підписаний\~ [PERSON] \~ електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору №13.10.2024-100002445 від 13.10.2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 13.10.2024 року; сума кредиту 4 000 грн.; строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 18.01.2025 року; процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів користування кредитом. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка та її розрахунок 0,99%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 200 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 200 грн. у кожному з чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка 40 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.17-23). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.09.2025 року за вих.№117-0309 вбачається, що 13.10.2024 22:33:44 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 4000 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-537003945, призначення платежу: видача за договором кредиту №13.10.2024-100002445 (а.с.13). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №13.10.2024-100002445 від 13.10.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8 960 грн., з яких: 4 000 грн. - основний борг, 2520 грн. - проценти, 600 грн. - комісія за обслуговування, 1840 грн. - неустойка (а.с.14).\~ Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу, на те, що доданий до матеріалів справи лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.09.2025 року не містить даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу ТОВ «Споживчий центр» коштів в сумі 4 000 грн. на картковий рахунок, який належить саме відповідачу [PERSON] . Також в листі вказано, що між підприємством ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та позивачем укладено договір на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, але вказаний договір в матеріалах справи відсутній. Крім того, в пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) (п.4.1 розділ 4) та в заявці (преамбула) зазначено лише частину номера електронного платіжного засобу позичальника, тому неможливо однозначно ідентифікувати як номер картки, на який надійшли грошові кошти згідно листа ТОВ «УПР», так і номер картки відповідача. Крім цього, вказаним листом не підтверджується, що переказ коштів було здійснено саме ТОВ «Споживчий центр». Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Споживчий центр» не надав на підтвердження позовних вимог виписку по рахунку відповідача та детальний розрахунок заборгованості. Внаслідок викладеного, суд позбавлений можливості перевірити, чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. З наведеного вбачається, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредиту та розмір заборгованості, порядок нарахування якої відповідає умовам кредитного договору. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 61-28582ск18. З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed