Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє уповноважений представник - адвокат Атаманюк В.І., через систему «Електронний суд» звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 01 червня 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 508, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей сторони не мають. Сторони проживають окремо з лютого 2022 року, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Шлюбні відносини фактично припинились, вони стали чужими одне одному. Тривалий час відповідач уникав спілкування з позивачкою, проте розірвати шлюб у позасудовому порядку відмовляється. Подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб. Судові витрати просила залишити за нею. В судове \~засідання учасники\~справи не\~з`явились, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Представник позивачки [PERSON] через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає в повному обсязі та просить шлюб розірвати. У заяві підтвердив, що шлюб носить формальний характер, а його подальше збереження суперечить його інтересам та інтересам позивачки. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] , громадянка Республіки Узбекістан та [PERSON] , громадянин України, перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 червня 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 508, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Щодо підсудності справи Згурівському районному суду Київської області, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею\~497 ЦПК України\~підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України. У міжнародному праві категорія "підсудність" застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності. Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до статей\~2,\~497 ЦПК України\~повинні керуватися нормами\~Закону України "Про міжнародне приватне право" (далі Закон \~№ 2709-IV\~) та нормами відповідних міжнародних договорів. Закон № 2709-IV\~встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1, статті 75 -77 Закону). У пункті 2 частини\~першої\~статті\~1 Закону № 2709-IV\~встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: - хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; - об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; - юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. Оскільки позивачка [PERSON] є громадянкою Республіки Узбекістан дана справа є справою з іноземним елементом. Положеннями статей\~60,\~63 Закону № 2709-IV\~встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Позивачка [PERSON] є громадянкою Республіки Узбекістан, проте постійно проживає на території України, відповідач є громадянином України, відтак справа має розглядатись за законами України. В силу ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. В силу ч. 3\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~В силу ч. 2 \~ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та відповідача, що мають істотне значення. Розірвання шлюбу відповідає волі подружжя. Судом не вживались заходи для примирення подружжя, оскільки примирення подружжя не можливе та подружжя наполягає на розірванні шлюбу між ними. Сім`я припинила своє існування, а тому суд вважає за необхідне шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати. За клопотанням позивачки суд не застосовує до відповідача ст. 141 ЦПК України та судові витрати залишає за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved