Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Зміст позовної заяви. Позивач [PERSON] звернулася із позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебуває в юридичному шлюбі з 03.02.1993, шлюб зареєстрований общиною Обориште місто Софія Республіки Болгарія. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що із чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2023 року між нею та відповідачем припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. З лютого 2025 року вона із дочкою проживають окремо від відповідача. Дочка перебуває на її утриманні. За весь цей час усі можливі заходи щодо збереження шлюбу між нею та відповідачем вичерпані у повному обсязі. Подальше спільне життя неможливе. Вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому наполягає на його розірванні. Рух справи в суді. Ухвалою судді від 29.05.2025 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків позовної заяви. Недоліки усунені у зазначений в ухвалі строк. Ухвалою від 16.06.2025 у справі відкрите провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Судове засідання призначене на 14.07.2025. 14 липня 2025 року постановлено ухвалу про надання сторонам тримісячного строку на примирення. 14 жовтня 2025 року тримісячний строк на примирення закінчився, провадження у справі поновлене, розгляд справи призначений на 05.11.2025. 05.11.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення. Позиції сторін у судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні наполягала на задоволенні вимог позовної заяви. Зазначила, що відповідачем жодних дій на примирення вчинено не було. Наразі між сторонами спільного господарства немає, спільний бюджет відсутній. Причиною припинення сімейних відносин між сторонами виявилася відсутність підтримки зі сторони відповідача у важкий період життя позивача, пов`язаний із важкою хворобою. Відповідач не надав їй жодної підтримки чи допомоги. У позивача відсутнє бажання, надалі, проживати із відповідачем однією сім`єю, вони не можуть дійти згоди при вирішенні будь-яких питань. Позивач усвідомлює наслідки порушеного нею питання і наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем. Відповідач [PERSON] по суті не заперечуючи проти позову, не погодився із твердженнями позивача про причини, які призвели до припинення сімейних відносин між ним та дружиною. Стверджував, що у 2024 році вони проживали разом, мали спільне господарство. Позивачка покинула його у лютому 2025 року вдруге. Зробила це з метою здійснення на нього психологічного тиску, знаючи добре, що він має проблеми із роботою після ковіду. Він займається туристичним бізнесом, але через ковід та повномасштабне вторгнення він не має у цій сфері заробітку. Стосунки зруйнувалися на цьому фундаменті. Не погоджується, що не підтримував дружину під час її хвороби. Він це робив і у 2012 році, коли вона вперше захворіла, і у 2023 році, надавши їй гроші на лікування. Їх спільна неповнолітня дочка зараз фактично проживає із позивачкою. Питання поділу майна між ними не порушувалося. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.02.1993. Їх шлюб зареєстрований Общиною народної ради ТОА Обориште в Софійському міському окрузі Софія, акт про цивільний шлюб № 3015. Це підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу від 03.02.1993 серія ГБ 91 р. № [NUMBER] , офіційно перекладеного з болгарської мови на українську мову, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дубовенко В.О., (зареєстрованого в реєстрі за № 442). Позивач є громадянкою України, офіційно з 28.05.2014 зареєстрованою значиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є громадянином Болгарії, має посвідку на проживання в Україні від 24.12.2013. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 15.04.2025). Мотиви, з яких виходив суд та застосовані норми права. Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що припинення шлюбу та його правові наслідки визначає право, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. А правові наслідки шлюбу, у випадку бажання його розірвати між громадянами різних держав визначає право держави, в якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один із подружжя все ще проживає у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. У разі укладення шлюбу громадянина України з громадянином (підданим) іншої держави, при розлученні в Україні застосовуються норми Сімейного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України. Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін, наполегливе небажання позивача жити однією сім`єю із відповідачем, дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом установлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За її клопотанням, позивачу необхідно залишити її шлюбне прізвище. Розподіл судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211,20 гривень. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved