Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

15 вересня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" представником позивача подано позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 504234-КС-001 від 07 липня 2024 року в розмірі 20 054 грн. 36 коп. та судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 липня 2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 504234-КС-001, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 6 000,00 грн., строком на 24 тижні, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,15013387 % за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 900,00 грн.. Позивач, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти в сумі 6 000,00 грн. на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач, свої зобов`язання за даним договором не виконав, лише частково вніс кошти в рахунок погашення заборгованості на загальну суму 1 300,00 грн., внаслідок чого станом на 04 вересня 2025 року заборгованість відповідача за вищевказаним договором складає 20 054,36 грн., з яких: 6 000,00 грн. - тіло кредиту; 13 419,21 грн. - заборгованість за процентами; 635,15 грн. - заборгованість за комісією. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь вищевказану заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати у виді сплаченого при звернені до суду судового збору в сумі 2 422,40 грн.. (а.с. 2-20) Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі. (а.с. 96-97) Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах просить суд справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 18) Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим конвертом повернутим до суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". (а.с. 101) В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 06 листопада 2025 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 07 липня 2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено кредитний договір № 504234-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленями, відповідно до якого відповідач отримав у ТОВ "Бізнес Позика" кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,15013387 % за кожен день користування кредитом в розмірі 6 000,00 грн. на суму залишку заборгованості. Строк кредиту 24 тижні. Термін дії договору до 22 грудня 2024 року. (а.с. 32-41) Пропозиція (оферта) укласти договір № 504234-КС-001 про надання кредиту, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 504234-КС-001 про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора електронним підписом. (а.с. 27-31, 42-51, 52-61) Відповідно до Анкети клієнта та Візуальної форми послідовності дій клієнта, позичальник [PERSON] 07 липня 2024 року отримав одноразові ідентифікатори UA-3148, UA-4759 на вказаний номер телефону: [NUMBER] для електронного підпису кредитного договору та додатків до нього, а також вказав номер своєї банківської картки: [NUMBER] , для перерахування на неї кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн.. (а.с. 62-64, 65) Згідно із листа-підтвердження ТОВ "ПрофітГід", ТОВ "Бізнес Позика" перерахувало [PERSON] кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн. за кредитним договором № 504234-КС-001 від 07 липня 2024 року на картковий рахунок № [NUMBER] . (а.с. 66) Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ "Бізнес Позика", заборгованість відповідача станом на 31 липня 2025 року становить 20 054 грн. 36 коп., яка складається з: 6 000 грн. 00 коп. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 13 419 грн. 21 коп. - суми прострочених платежів по процентах; 635 грн. 15 коп. - суми прострочених платежів за комісією. (а.с. 21-25) Згідно із довідкою про стан заборгованості за договором № 504234-КС-001 про надання кредиту від 07 липня 2024 року, заборгованість [PERSON] станом на 09 вересня 2025 року становить 20 054 грн. 36 коп., яка складається з: 6 000 грн. 00 коп. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 13 419 грн. 21 коп. - суми прострочених платежів по процентах; 635 грн. 15 коп. - суми прострочених платежів за комісією. (а.с. 26) При вирішенні спору, суд виходить з наступного. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 504234-КС-001 від 07 липня 2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Відтак, після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судом встановлено, що в підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно із ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач [PERSON] у порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 20 054,36 грн., з яких: 6 000,00 грн. - тіло кредиту; 13 419,21 грн. - заборгованість за процентами; 635,15 грн. - заборгованість за комісією. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача будь-якими доказами. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 504234-КС-001 від 07 липня 2024 року в розмірі 20 054 грн. 36 коп., яка складається з: 6 000 грн. 00 коп. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 13 419 грн. 21 коп. - суми прострочених платежів по процентах; 635 грн. 15 коп. - суми прострочених платежів за комісією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved