Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 31667,55 грн. та судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19 листопада 2019 року АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідач уклали договір про надання кредиту 491014833, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 21150,46 грн., строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39.99%. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 21150,46 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. 22 лютого 2021 року між AT «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». В подальшому 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» Таким чином, TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 19.11.2019 року, укладеним між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 23.02.2021 загальний розмір заборгованості відповідача становить 31667,55 грн., яка складається з тіла кредиту в розмір 21033,71 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9833,84 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору. Відповідно до вимог ч.5 ст.279\~ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачем, відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. 19.11.2019 року [PERSON] підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту № 491014833, за умовами якої відповідач запропонував укласти АТ «Альфа-Банк» угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. В оферті та акцепті на укладання угоди про надання кредиту зазначено умови надання споживчого кредиту: тип кредиту: «кредит готівкою», сума кредиту складає 21150,46 грн., процентна ставка 39.90 % річних, строк кредиту: 60 місяці. Дата повернення кредиту 20.11.2024 року. Тобто відповідач погодилися на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, в свою чергу позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 22.02.2021 року становить 31667,55 грн., з яких 21033,71 грн.- заборгованість за тілом кредита, 9833,84 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 800,00 грн. - заборгованість по штрафам, які нараховано до 24.02.2022. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було тому, судом не піддається сумніву. 22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та «Фінансова компанія «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу №1 на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. 23.02.2021 року між\~ТОВ «ФК ФОРТ`АТ та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №01-23-02/21 на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491014833 від 19 листопада 2019 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.1050 та ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, з огляду на досліджені докази, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що позов ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 3028 грн. судового збору та 9200 грн. витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 03 липня 2024 року між позивачем та адвокатом Литвиненко О.І. укладено договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги. Відповідно платіжної інструкції №2706 від 10 червня 2025 року позивачем було сплачено за надання правової допомоги грошові кошти в розмірі 9200 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, відповідач позовні вимоги не заперечує, обсяг досліджуваних доказів невеликий, справа для фахівця є типовою) та обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу мають складати з врахуванням вище наведених обставин 3000,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн.

Outcome: approved