Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №29.01.2023-100001164 від 29.01.2023 у розмірі 10 578 (десять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 23 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп., посилаючись на те, що 29.01.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №29.01.2023-100001164 за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. строком на 70 днів до 08.04.2023. Позикодавець відповідно до Договору та квитанція № O_0A83079E7363F3457E3B9771BE8AF6E652E5 надав відповідачці кредит у розмірі 7 000 грн. строком на 70 днів, відповідачка [PERSON] 29.01.2023 о 13:24отримала кредитні кошти у розмірі 7 000 грн. Таким чином, позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 12.09.2025, утворилась заборгованість у розмірі 10 578,23 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 876,88 грн., по процентам 4 701,35 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору №29.01.2023-100001164 від 29.01.2023 відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. строком на 70 днів до 08.04.2023. Відповідачка підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України, а також підтвердила укладення договору, шляхом підписання електронним цифровим підписом Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту, Паспорту споживчого кредиту. [PERSON] під час укладення кредитного договору №29.01.2023-100001164 пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації відповідачки - [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Згідно п.3.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати Кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до п.3.2. Договору Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. Договору кредитодавець надає позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Пунктом 4.2. Договору передбачено, що кредитодавець має право не видавати Кредит, якщо у позичальника наявна заборгованість перед кредитодавцем з процентів за користування, неустойки, що підлягає до сплати згідно із раніше укладеними сторонами договорами. Для отримання Кредиту позичальник зобов`язаний погасити цю заборгованість в термін один день з дня укладення договору. Непогашенням заборгованості позичальник відмовляється від даного договору, внаслідок чого даний договір автоматично припиняється в термін один день з дня укладення договору в зв`язку з його розірванням позичальником, що не звільняє позичальника від виконання його зобов`язань за іншими договорами. Згідно п. 4.3. Договору, днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором,- негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Згідно пункту 9.1. Договору, у разі несплати Кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.7. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у п.3.3 даного Договору. Таким чином, відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом підписання Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту, Паспорту споживчого кредиту електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором). Разом з тим відповідачкою у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: - 2 457,59 грн. від 11.02.2023 р., - 300,00 грн. від 23.03.2023 р., - 200,00 грн. від 30.03.2023 р., - 200,00 грн. від 31.03.2023 р., - 200,00 грн. від 19.07.2023 р., - 200,00 грн. від 26.02.2024 р., - 100,00 грн. від 05.03.2024 р., Станом на 12.09.2025 відповідачка має заборгованість у розмірі 10 578,23 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 876,88 грн., по процентам 4 701,35 грн. Відповідачка не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у довідці-розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.09.2025. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису до\~Закону України\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону,\~вважається таким,\~що за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з\~абзацом другим\~частини другої\~статті 639\~ЦК України\~Якщо сторони\~домовилися укласти\~договір у\~певній формі,\~він вважається\~укладеним з\~моменту надання\~йому цієї\~форми,\~навіть якщо\~законом ця\~форма для\~даного виду\~договорів не\~вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі Враховуючи, що відповідачка своїх зобов`язань за договором №29.01.2023-100001164 від 29.01.2023 не виконала, внаслідок чого станом на 12.09.2025, утворилась заборгованість у розмірі 10 578,23 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 876,88 грн., по процентам 4 701,35 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком позивача, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2\~422.40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved