Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

29 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулося з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №262822022 від 23.09.2023 року в розмірі 63\~113\~грн. 11 коп., з яких: 12\~299 грн. 60 коп. заборгованість за тілом кредиту, 50\~813 грн. 51 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам, а також понесені витрати по справі на сплату судового збору та правову допомогу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 23.09.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , було укладено договір кредитної лінії №262822022 у\~формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами цього кредитного договору [PERSON] отримав кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом в розмірі 12 300 грн. Перший транш 12 300 грн., який надається одразу після укладення договору. Строк дисконтного періоду становив 30 днів (до 23.10.2023) з можливістю його продовження за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Процентна ставка протягом дисконтного періоду становить - 0,80 % від суми кредиту за кожен день користування ним. [PERSON] зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ним, відповідно до умов, зазначених у договорі. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Також 28.11.2019, 31.12.2021, 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди, якими продовжувався термін дії Договору факторингу №28/1118-01, відповідно до умов яких перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , на загальну суму 32 324 грн. 59 коп. за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року. 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ Фінансова компанія «Он-лайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Он-лайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , на загальну суму 63 113 грн. 11 коп. за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року. В подальшому, 04.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Он-лайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, за результатами якого право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Оскільки відповідач [PERSON] в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року, тому ТОВ «Юніт Капітал» звернулось за захистом своїх прав до суду. Ухвалою судді від 07 серпня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом відправки рекомендованих повідомлень за зареєстрованим місцем його проживання та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про його виклик. Відзиву на позов не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. За ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до\~ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно\~ст.281 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №262822022. За умовами цього кредитного договору [PERSON] відповідно до п.2.1 Договору отримав кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом в розмірі 12 300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності у відповідності до умов договору. Згідно п.2.3. Договору Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 12\~300 грн. одразу після укладення договору. Згідно п. 2.4. Договору другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Відповідно до п.3.1. Договору Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. Згідно п. 3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах,описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п. 3.3. Договору, для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2952 гривень. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через особистий кабінет. Відповідно до п. 7.1. Договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 23.10.2023 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно з п. 7.3. договору кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 23.10.2028 року. Відповідно до п.п. 7.4.2. Договору після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Відповідно до п. п. 8.1 - 8.4 Договору, його сторони визначили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в такому порядку: - за період від дати видачі кредиту до 23.10.2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 292,00 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,80 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - дисконтна процентна ставка); - у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 23.10.2023 року проценти нараховуються за ставкою 728,11 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,99 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - індивідуальна процента ставка); - після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. [PERSON] зобов`язався повернути кошти, а також сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Із договору кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року вбачається, що [PERSON] ознайомився з публічною пропозицією ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на укладення договору, тарифами банку, строком кредитування, підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором BWRW-9558 та надав ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» реквізити платіжної карти № 5168-74ХХ-XХХХ-9454, на яку Товариство перерахувало грошові кошти в сумі 12 300 грн., тобто, Товариство свої зобов`язання за кредитним договором, виконало в повному обсязі. Як вбачається із наданої на запит суду АТ «Приват Банк» виписки з банківського рахунку відповідача, [PERSON] на вказану ним карту № [NUMBER] -9454 23.09.2023 року було зараховано 12 300 грн., що підтверджує зарахування позивачем суми кредиту на рахунок відповідача. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Також 28.11.2019, 31.12.2021, 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди, якими продовжувався термін дії Договору факторингу №28/1118-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги №264 від 26.12.2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року у розмірі 32 324 грн. 59 коп., яка складається з 12\~299 грн. 60 коп. заборгованість за тілом кредиту, 20 024 грн. 99 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ Фінансова компанія «Он-лайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Он-лайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , на загальну суму 63 113 грн. 11 коп. за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року. В подальшому, 04.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Он-лайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, за результатами якого право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» правомірно набув право вимоги за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023р. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (\~ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено\~ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2.\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання договору кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року свідчить про те, що [PERSON] усі умови цілком зрозумів і своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі\~статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний договір кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року підписаний відповідачем електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19). Отже, вказаний договір кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року, підписаний сторонами є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 23.09.2023 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування коштами. Згідно\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року у [PERSON] наявна заборгованість в сумі 63 113 грн. 11 коп. з яких: 12 299 грн. 60 коп.\~ заборгованість за сумою кредиту, 50\~813 грн. 51 коп.\~ заборгованість за процентами. Як вбачається з п.3.1. наявного у матеріалах справи договору кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023, Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. Згідно п. 3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах,описаних в цьому пункті, не обмежена. Із долучених позивачем матеріалів, зокрема із довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що [PERSON] вчиняв дії по продовженню Дисконтного періоду за договором, а саме: 22.10.2023 року Дисконтний період був продовжений ним терміном до 21.11.2023 року. Відповідно до п. п. 8.1 - 8.4 Договору його сторони визначили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в такому порядку: - за період від дати видачі кредиту до 23.10.2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 292,00 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,80 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - дисконтна процентна ставка); - у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 23.10.2023 року проценти нараховуються за ставкою 728,11 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,99 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - індивідуальна процента ставка); - після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. З матеріалів справи, зокрема із розрахунку заборгованості та довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» також вбачається, що [PERSON] здійснив часткову сплату нарахованих йому процентів у сумі 2 854 грн. за період користування кредитними коштами за період 23.09.2023-22.10.2023 за процентною ставкою 0,80 відсотків від суми кредиту згідно з п. 8.3.1. Договору, що й дозволило йому скористатися пропозицією щодо продовження Дисконтного періоду ще на 29 днів, до 21.11.2023 року, процентна ставка за яким діяла відповідно до п. 8.3.2. Договору у розмірі 1,99 відсотків в день від суми кредиту. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач скористався правом подальшої пролонгації дисконтного періоду, у зв`язку з чим, починаючи з 22.11.2023 року, застосовується процентна ставка 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, після завершення дисконтного строку користування кредитом відповідно до п.8.4. Договору. Водночас, суд звертає увагу на ту обставину, що ТОВ «Таліон Плюс» після набуття ним у первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року до [PERSON] , відповідно до Договору факторингу №28/1118-01, мало право нараховувати відсотки у порядку, встановленому п.8.4 Договору, оскільки згідно з п.2.2 Договору факторингу №28/1118-01 Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») за кредитним договором. Так згідно з розрахунку заборгованості, який здійснювало ТОВ «Таліон Плюс» за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року в період з 26.12.2026 по 31.07.2024 року розмір заборгованості склав 63\~113 грн. 11 коп. Даний розрахунок узгоджується із наданою позивачем випискою з особового рахунку за договором кредитної лінії №262822022 від 23.09.2023 року, де зазначено, що у відповідача [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 63\~113\~грн. 11 коп., з яких: 12\~299 грн. 60 коп. заборгованість за тілом кредиту, 50\~813 грн. 51 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина друга зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, тому заборгованість за договором кредитної лінії визначена\~63\~113\~грн. 11 коп., є доведеною та обґрунтованою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2025 року між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01, а також додаткова угода №25770739071 до договору. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року вбачається, що вартість наданих Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 7 000 грн. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень щодо розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу до суду не надходили, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути 7 000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved