Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

У вересні 2025 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. В позовній заяві представник позивача просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 97 609, 55 грн., яка складається з суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 11 886, 76 грн. інфляційної складової боргу у розмірі 2032,64 грн., 3% річних у розмірі 534,42 грн; заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 14847,24 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 538, 88 грн., 3% річних у розмірі 667,52 грн; заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 16 352, 69 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2204,72 грн., 3% річних у розмірі 581,65 грн., пені у розмірі 707,68 грн; заборгованості за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 15 193, 92 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 990, 91 грн., 3% річних у розмірі 520, 68 грн., пені у розмірі 633, 50 грн; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 9 658, 04 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 651, 52 грн., 3% річних у розмірі 434, 21 грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 467, 89 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 790, 01 грн., 3% річних у розмірі 470, 62 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 517, 13 грн; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 693, 54 грн; заборгованості зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 233,38 грн. та судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 028, 00 грн. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Позивач вказує, що будинок за адресою: [ADDRESS] , зокрема і кв. 68 під`єднана до внутрішньо будинкової системи тепло та водопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого за ним обліковується зазначена вище сума заборгованості. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплачує, тому позивач звернувся до суду на захист порушеного права. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025 року матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2025 р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву відповідачу направлено рекомендованим листом (штрих код 0610283700146), проте, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води( послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: - договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085) (надалі - Договір); - щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Квартира [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо будинкової системи тепло та водопостачання, про що свідчать надані позивачем докази. Водночас, відповідач зареєстрований в будинку за іншою адресою, ніж вказує позивач, адже згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру місцем зареєстрованого проживання відповідача значиться: [ADDRESS] . Аналогічна інформація міститься також і у доданому до позову витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва ( [PERSON] , а також [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] ). При цьому, представником позивача заявлено вимоги про стягнення заборгованості з відповідача, як споживача послуг в кв. [ADDRESS] . Згідно наданих представником позивача документів за адресою: [ADDRESS] значиться відкритим особовий рахунок [NUMBER] . Разом з тим, позивачем не було доведено факту належності вказаного рахунку саме відповідачу, а отже і не було доведено виникнення заборгованості відповідача перед позивачем. Окрім того, матеріали справи не містять жодного належного доказу на підтвердження того, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг за вказаною адресою. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно із ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вказала Велика Палата Верховного Суду у справі 342/180/17-ц, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач є споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] , а тому позивач не довів достатніми та належними доказами, що відповідач є належною особою, яка має відповідати за вказаним позовом. В ході розгляду справи представником позивача не заявлено клопотань про витребування доказів або про заміну неналежного відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed