Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

14.05.2025 року представник позивача - директор товариства Хлопкова М.С. звернулася до суду шляхом формування документів в системі «Електронний суд», з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00-9794770 від 26.05.2024 року у розмірі 26 324,90 грн., судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., мотивуючи тим, що 26.05.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір у формі електронного документу з використанням електронного підпису, а саме відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства, зазначила свої персональні дані, в тому числі і банківську карту, на яку в подальшому отримала грошові кошти у сумі 7000,00 грн., пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 700,00 грн. 17.12.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 17122024-МК, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до Відповідача за вище вказаним Кредитним договором. Надалі, 02.04.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу №020425-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26 324,90 грн. Відповідач [PERSON] не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду з цім позовом. Ухвалою судді від 27.05.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. На запит суду відносно задоволеного клопотання представника позивача про витребування доказів, що містять банківську таємницю, 14.10.2025 року надійшла відповідь. В судове засідання представник позивача Хлопкова М.С. не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення (а.с.5 на звороті). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо укладання договору кредитної лінії №00-9794770 від 26.05.2024 року. Судом встановлено, що 26 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Макс кредит" в особі фахівця відділу аналізу кредитних ризиків Давиденко Ю.Ю. з однієї сторони та [PERSON] з іншої, був укладений Договір кредитної лінії №00-9794770, за умовами якого відповідач отримала ліміт кредитної лінії 7 000,00 грн. строком на 360 днів з датою остаточного повернення кредиту - 21 травня 2025 року (а.с.11-15). Згідно із пунктом 1.4. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «20» червня 2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Відповідно до пункту 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка складає 1,47% від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору. Пунктом 1.6 Договору передбачено, що кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 700,00 грн. Також в пункті 6.4 Договору сторонами погоджено, що позичальник у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання повинен сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу. Відповідачем були здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор 48869, для підписання договору кредитної лінії №00-9794770, який був надісланий на номер моб.телефону [NUMBER] та відповідачем підписано договір ел.підписом позичальника шляхом використання цього ідентифікатора. В цей день також підписано графік платежів, відповідно до якого датою повернення кредиту є 21.05.2025 року (а.с.15 на звороті) та паспорт споживчого кредиту (а.с.21-22). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. 26 травня 2024 року о 16:18:03 годині ТОВ «Платежі Онлайн» в ролі посередника (не на правах кредитора) перерахувало кошти на платіжну картку [NUMBER] у сумі 7 000,00 грн. номер транзакції 41672-94820-63164, що підтверджується інформаційною довідкою №1401/12 від 23.12.2024 року (а.с.24-25). Як вбачається з витребуваної судом інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» за вих.№20.1.0.0.0/7-250930/39239-БТ від 03.10.2025 року на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та 26.05.2024 року зарахування на суму 7 000,00 грн. та її фінансовий номер телефону [NUMBER] . Згідно із детальним розрахунком заборгованості станом на 17.12.2024 року за договором кредитної лінії № 00-9794770 від 26 травня 2024 року розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Макс Кредит» становить 26 324,90 грн, що складається з основної заборгованості в сумі 7 000,00 грн., заборгованість за комісією 700,00 грн., суми заборгованості за процентами 18 624,90 грн. та заборгованість зі штрафів 3 500,00 грн. (а.с.32-33). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.4 ст. 16 ЗУ "Про споживче кредитування" та укладеного між сторонами договору, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Пункт 6 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про споживче кредитування" викладено у новій редакції, відповідно до якої у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом № 3498-IX, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, які були нараховані за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом N 3498-IX, у тому числі за договором про споживчий кредит, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом N 3498-IX, підлягають списанню кредитодавцем. Тобто, по тим договорам, які будуть укладатися після 30 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, нараховувати штрафні санкції можна. Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами. Щодо стягнення за договором факторингу. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. 17.12.2024 року між первісним кредитором ТОВ «Макс кредит» в особі т.в.о.директора Васільєвої Т.В. та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в особі директора Тимошенко О.О. було укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №00-9794770 від 26.05.2024 року (а.с.34-36, а.с.43). Відповідно до п.2.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Боргів та набуває відповідні Права Вимоги. Акт прийому-передачі реєстру боржників підписаний в той саме день (а.с.40 на звороті). Відповідно до реєстру боржників від 17.12.2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги за вищевказаним договором, де під номером 198 зазначений [PERSON] та загальна заборгованість склала 26 324,90 грн. (а.с.43). В подальшому, 02.04.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в особі директора [PERSON] та ТОВ «Юніт капітал» в особі директора Хлопкової М.С. уклали договір факторингу №020425-У, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-9794770 від 26.05.2024 року перейшло до ТОВ «Юніт капітал» (а.с.45-48). Відповідно до п.1.2 цього договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, який підписано в той саме день (а.с.50). В цей день сторонами також погоджено реєстр боржників до цього договору факторингу, де під номером 69 зазначена [PERSON] , сума заборгованості не змінилася - 26 324,90 грн. (а.с.52). Оскільки на підставі даних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З досліджених судом доказів встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводила платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежним чином виконує умови договору, у зв`язку з чим станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена на становить 26 324,90 грн. З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] не належним чином виконує умови зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобов`язання по умовах договору має заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за договором на загальну суму 26 324,90 грн., яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 2 422,00 грн. (а.с.9) Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи 07.04.2025 між позивачем та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І., укладено Договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 (а.с.54-55), а також додаткову Угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, відповідно до якої бюро надає правничу допомогу по стягненню заборгованості зі [PERSON] (а.с.56-57). Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 до Договору про надання правової допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року позивач отримав від ТОВ «Юніт Капітал» наступні послуги: складання позовної заяви до боржника - 2 години, вартість - 5 000 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 2 година - 1000 грн.; підготовка адвокатського запиту - 1 година - 500 грн., підготовка та подача клопотання - 500 грн. а всього - 7 000 грн. (а.с.58). Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Outcome: approved