Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі - ТОВ «Юніт Капітал)» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 18.04.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 729001038 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору позичальник отримав грошові кошти у розмірі 8 200 грн та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Кредитодавець взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, перерахувавши відповідачу суму кредиту на його банківську картку відповідно до умов укладеного кредитного договору. Проте позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 40 502,41 грн, з яких: 8 199,10 грн заборгованість по кредиту (тіло кредиту) та 32 303,31 грн заборгованість по відсотках. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, а також додаткові угоди про продовження строку дії договору № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, та право вимоги за кредитним договором № 729001038 від 18.04.2023 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 729001038 від 18.04.2023. 02.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №02/12/24-У, відповідно до якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 729001038 від 18.04.2023. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 729001038 від 18.04.2023 у розмірі 40 502,41 грн, з яких: 8 199,10 грн заборгованість за кредитом, 32 303,31 грн заборгованість за відсотками. У відзиві на позовну заяву [PERSON] не заперечував укладення кредитного договору № 729001038 від 18.04.2023 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та отримання кредитних коштів, погодився на стягнення з нього на користь позивача тіла кредиту в сумі 8 199,10 грн. При цьому заперечував проти стягнення з нього суми заборгованості по відсотках у розмірі 32 303, 31 грн та зазначив, що він перебував у зоні бойових дій, отримав поранення та знаходився на лікуванні, у зв`язку з чим не мав можливості вчасно сплачувати відсотки за кредитом і повідомити про цю обставину кредитора. Посилався на положення законодавства щодо пільг учасникам бойових дій в частині нарахування процентів за користування кредитом. Зазначив, що він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п Авдіївка, Покровського району, Донецької області. 30.10.2023 отримав травму: повна ампутація IV пальця лівої кисті, ВОДП V пальця лівої кисті. Поранення сталося під час бойових дій. Він є особою з інвалідністю 3 групи та учасником бойових дій. На підставі наведеного вважав за можливе стягнути з нього суму тіла кредиту в розмірі 8 199, 10 грн та надати розстрочку її сплати на 10 місяців, у стягненні з нього суми відсотків просив відмовити. Представник ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив у разі неявки у судове засідання представника, розгляд справи провести за його відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити частково в частині стягнення з нього заборгованості по кредиту у розмірі 8 199,10 грн, у задоволенні позову в частині стягнення відсотків просив відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. 18.04.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 729001038 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV6Н68С. Із заявки на отримання грошових коштів в кредит від 18.04.2023 слідує, шо [PERSON] просив надати йому кредит у розмірі 8 200 грн шляхом перерахування грошових коштів на карту № [NUMBER] . На підтвердження факту укладання договору позивачем надано довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якої слідує, що [PERSON] 18.04.2023 о 1:15 подав заявку на кредит. 18.04.2023 о 1:18:02 відповідачу було направлено одноразовий ідентифікатор MNV6Н68С на номер телефону [NUMBER] . Ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству 18.04.2023 о 1:19:19. Грошові кошти перераховано позичальнику 18.04.2023 о 1:19:30. Згідно з платіжним дорученням № 0сс56b6a-f3c1-400c-a6cc-bc252t10fbf5 від 18.04.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів в розмірі 8 200 грн отримувачу [PERSON] з призначенням платежу: «переказ коштів згідно договору № 729001038 від 18.04.2023, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ». Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» від 21.08.2025 № 20.1.0.0.0/7-250814/35885-БТ, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). З банківської виписки за період з 18.04.2023 по 23.04.2023 слідує, що на картку № [NUMBER] , відкриту на ім`я [PERSON] , 18.04.2023 зараховано грошові кошти у розмірі 8 200 грн деталі переказу: Переказ коштів. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2021. 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2022. 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2023. 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 244 від 15.08.2023 до договору факторингу №28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] . Крім того, позивачем на підтвердження переходу права вимоги долучено довідку, видану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 729001038 від 18.04.2023 до ТОВ «Таліон Плюс». 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача у сумі 40 502,41 грн. Відповідно до п. 5.3.3 договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. 02.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 02/12/24-У, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 02.12.2024 до договору факторингу № 02/12/24-У від 02.12.2024, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 729001038 від 18.04.2023 у сумі 40 502,41 грн. Загальна суму заборгованості за кредитним договором № 729001038 від 18.04.2023 становить 40 502,41 грн, яка складається з: 8 199,10 грн заборгованість за кредитом, 32 303,31 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду (частина 1 стаття 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 стаття 638 ЦК України). За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як слідує з матеріалів справи, відповідач погодився на умови кредитного договору шляхом підписання його одноразовим ідентифікатором MNV6Н68С. Таким чином, укладаючи кредитний договір у такий спосіб, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо форми його укладення, що передбачено викладеними вище нормами законодавства. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Факт зарахування коштів у сумі 8 200 грн на картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] підтверджується листом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250814/35885-БТ від 21.08.2025 та банківською випискою за період з 18.04.2023 23.04.2023. Сукупність наданих позивачем доказів у достатній мірі підтверджує укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договору кредиту. Як слідує з матеріалів справи, заборгованість [PERSON] по кредиту (тіло кредиту) становить 8 199,10 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідач не заперечує наявність заборгованості за тілом кредиту у зазначеному вище розмірі. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 199,10 грн підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками суд зазначає таке. Відповідно до довідки командира військової частини [NUMBER] від 11.06.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, солдат [PERSON] дійсно в період з 24.10.2023 по 26.10.2023, з 29.10.2023 по 30.10.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Авдіївка, Покровського району, Донецької області. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 02.11.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат [PERSON] 30.10.2023 одержав травму: ВТ (30.10.2023). Повна ампутація IV пальця лівої кисті, ВОДП V пальця лівої кисті. ЗЧМТ. З посвідчення серії [NUMBER] , виданого 27.09.2024 [INFO] слідує, що [PERSON] є учасником бойових дій. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 197396 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, травма пов`язана із захистом Батьківщини, інвалідність встановлена на строк до 01 січня 2026 року. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 цього Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Таким чином, на відповідача [PERSON] поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та він звільнений від нарахування і сплати процентів за кредитним договором. Відтак у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. У прохальній частині відзиву [PERSON] просив надати йому розстрочку сплати суми тіла кредиту у розмірі 8 199, 10 грн на 10 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Однак відповідач не наводить жодних обґрунтувань для розстрочення виконання судового рішення, а тому підстави для цього відсутні. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 490,29 грн.

Outcome: partial