Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників. 1.1.Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.10.2021 [PERSON] позичив у нього 2600 доларів США , отримані кошти зобов`язувався повернути в строк до 01.06.2024, що підтверджується особистим підписом відповідача у борговій розписці. Грошові кошти були передані останньому при двох свідках: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується їх підписами у розписці. Позичені гроші [PERSON] не повернув, строк повернення минув ще 01.06.2024, на неодноразові вимоги позивача повернути кошти [PERSON] не реагує, тому змушений звертатися до суду за захистом своїх прав. Згідно курсу НБУ станом на 04 лютого 2025 один долар США до гривні становив 41,7908, тобто 2600(доларів США) х41,7909=108656,00грн. Станом на день подачі позову відповідач своїх зобов`язань не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2600 доларів США та судові витрати у справі.. 1.2 Відповідач своїм право на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 14.02.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у позивача оригінал боргової розписки від 15.10.2021. Ухвалою суду від 07.07.2025 здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Окрім того, долучив оригінал боргової розписки від 15.10.2021. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання поштових відправлень, які повернулися із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом публікації оголошення про виклик особи на сайті Судова влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини,встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] взяв у [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 2600 доларів США, які зобов`язався повернути до 01.06.2024 без сплати відсотків. Відповідачем власноруч заповнена та підписана боргова розписка від 15.10.2021 (а.с. 3,19). Боргова розписка заповнена та підписана [PERSON] , відповідає вимогам закону і породжує правові наслідки, що наступають внаслідок невиконання договору позики та умов, визначених у змісті розписки. Вищезазначена розписка, складена 15.10.2021, підтверджує факт отримання відповідачем коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти, що не виконані відповідачем, оскільки оригінал розписки надала суду саме сторона позивача. Згідно розрахунку суми заборгованості, здійсненого за курсом НБУ станом на 04 лютого 2025 року, один долар США до гривні становив 41,7908, тобто сума позики у 2600(доларів США) х41,7909 становить 108656,00грн.(а.с.4). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2015 року № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16. Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по поверненню суми позики позивач надав суду оригінал розписки відповідача від 15.10.2022 Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. Статтею 524ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд приходить до висновку, що позивач надав належні та допустимі докази існування між ним та [PERSON] зобов`язальних правовідносин. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Боргова розписка від 15.10.2021 підтверджує факт укладення договору позики між сторонами і отримання коштів відповідачем, як наслідок виникнення у нього обов`язку щодо їх повернення. Відповідачем жодних доказів на спростування доводів позивача, зазначених ним у позові або ж сплати останньому боргу за договорами позики, до суду не подано, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень відповідача щодо такого, приймається судом як достовірний. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 1211,20 грн. (а.с.5).

Outcome: approved