Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

22 липня 2025 року з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області до Варвинського районного суду Чернігівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана позовна заява. На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 03 березня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] укладено Договір №\~7645879 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок отримав кредит у розмірі 5\~000 грн, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. 27 листопада 2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» уклало договір Факторингу №\~27.11/24-Ф, яким передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до відповідача за кредитним договором. 08 квітня 2025 року на адресу боржника було відправлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №\~7645879 від 03 березня 2024 року, проте борг залишився непогашеним. У зв`язку з неможливістю вирішення спору у добровільному порядку позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом та із вимогою щодо стягнення із [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором №\~7645879 від 03 березня 2024 року у розмірі 22\~700 грн, яка складається з 5\~000 грн заборгованості за тілом кредиту, 13\~200 грн заборгованості за відсотками, 4\~500 грн заборгованість за пенею, а також сплачений судовий збір у сумі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 вересня 2025 року, яке у подальшому, з підстав першої неявки відповідача, було відкладене до 31 жовтня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 70-72, 79). У прохальній частині позову міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку (а.с. 73, 82), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 74, 81). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подавав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір №\~7645879 в електронній формі про надання споживчого кредиту, [PERSON] ознайомився з усіма його умовами. Згідно умов кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача у розмірі 5\~000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти згідно графіку платежів (а.с. 14-23). Вказаний договір було підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора С8611. Умови договору детально викладені в пунктах 1.3-1.10.2, 6.4.1, 6.4.2. договору. Зокрема, сума кредиту 5\~000 грн; строк договору - 360 днів; стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 2,09 % в день застосовується, якщо до 02.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідує за вказаною датою, позичальник сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №\~537541-ХХХ-ХХХ-1690; штрафи: у розмірі 200 гривень на 4 (четвертий) день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 50 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом. Довідкою наданою ТОВ «ПЕЙТЕК», що є фінансовою установою, та має право на надання платіжних послуг підтверджується, що 03 березня 2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у сумі 5\~000 грн (а.с. 33). Паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором NT0947 містить погоджені умови кредитування, що дублюють інформацію з Договору(а.с.38, 39). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. Таким чином судом установлено, що посилання на обставини укладення [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С8611. 27 листопада 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», укладено договір факторингу №\~27.11/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №\~7645879, набуло ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»(а.с.27-31). Витяг з Реєстру Боржників до Договору факторингу №\~27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року підтверджує передання права вимоги до [PERSON] за договором №\~7645879, загальна сума заборгованості 22\~700 грн, з яких: 5\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 13\~200 грн заборгованість за відсотками, 4\~500 грн заборгованість за пенею (а.с. 12) Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права грошової вимоги до [PERSON] за Договорами №\~7645879 укладеним 03 березня 2024 року між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Заборгованість за кредитним договором новим кредитором (позивачем) не донараховувалася та залишилася незмінною. 08 квітня 2025 року на адресу боржника було відправлено претензію №\~3211401876-АВ про погашення заборгованості за кредитним договором, проте борг залишився непогашеним (а.с. 36). Відповідно до розрахунків заборгованості відповідача перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», станом на момент відступлення права вимоги, становила 22\~700 грн в якому зазначається нарахування кредиту, процентів та штрафів та жодного їх погашення за період з 03 березня 2024 року до 26 листопада 2024 року(а.с. 41-46). Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням аналізу норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] уклавши з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитний договір №\~7645879 від 03 березня 2024 року, право вимоги якого було відступлене позивачу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», належним чином своїх зобов`язань за договором не виконав, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту - 5\~000 грн, заборгованості за відсотками - 13\~200 грн, а всього -18\~200 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, в сумі 4\~500 грн задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2\~422,40 грн (а.с. 1, 60), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеній частині вимог. Що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Стороною позивача заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6\~000 грн. На підтвердження заявлених витрат надані: копія договору №\~42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року (а.с. 24-26), та копія додаткової угоди від 02 квітня 2025 року (а.с. 32), укладених між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», з адвокатом Білецьким Б.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 47), копія акту 7645879 про підтвердження факту наданої правничої допомоги адвоката від 31 березня 2025 року (а.с. 10), копія детального опису виконаних робіт адвокатом Білецьким Б.М. для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.13). На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в розмірі 80,18% від сплачених позивачем сум, що становить 1\~942,28 грн - судового збору та 4\~810,80 грн витрат на правову допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: partial