Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

01.09.2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07.09.2001 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №1106. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться більше двох років, подальше збереження шлюбу неможливе. Тому, позивачка звертається до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.09.2025 року позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Суд приходить до висновку провести розгляд справи за відсутності відповідача та позивачки, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2001 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис №1106, зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 07.09.2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження дітей. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved