Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 549643 в електронній формі. Відповідно до умов укладеного договору, товариство надало відповідачу кредит в розмірі 31250,00 грн. строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 25.03.2024. Відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 31.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та позивачем укладено договір № 31012025, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 549643 від 25.03.2021. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору у неї утворилась заборгованість, яка станом на день звернення з позовом до суду становить 61956,52 грн., з яких 28782,32 грн. заборгованість за тілом кредиту та 33174,20 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 61956,52 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.08.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та витребувано докази. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, а в ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 25.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 549643 про надання споживчого кредиту (укладається в паперовій формі для кредитів) підписаний особистим підписом позичальника. Сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту 31250,00 грн., строк кредиту 1096 днів з кінцевим терміном повернення 25.03.2024 (включно), детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору; проценти за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних) та за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 90,00% річних (Поточні проценти). Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):- у розмірі 25 000,00 гривень на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] ; - у 6250,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. Договору. Також, 25.03.2021 [PERSON] підписала Додаток №1 до договору «Графік платежів» та Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування та заяву-анкету, в якій зазначила особисті дані (код РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу реєстрації). Позикодавцем, на виконання умов договору відповідачу 25.03.2021 були надані кредитні кошти в розмірі 25000 грн., шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача в АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією платіжного доручення № 4887 від 25.03.2021. Враховуючи викладене вище та положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини, натомість погодила зі своєї сторони всі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення Договору № 549643 про надання споживчого кредиту від 25.03.2021 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою особистого підпису позичальника. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Також, судом встановлено, що 31.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та позивачем укладено договір надання послуги з факторингу № 31012025, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт зобов`язаний передати фактору Реєстр Боржників (згідно з формою, визначеною Додатку № 1 до цього Договору (форма Інформації щодо боржників в електронному вигляді) та Додатку № 1-1 (форма Реєстру Боржників для друку)) та документацію на умовах та в порядку, визначених цим Договором (п. 4.1 Договору). Відповідно до п. 4.2.3 Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) клієнтом та набутими (прийнятими) фактором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку, за умови виконання фактором вимог цього Договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування передбачених Розділом 6 Договору. 31.01.2025 сторони підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників для друку за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 та на виконання умов вказаного договору клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників для друку з загальною кількістю Боржників 2092 (дві тисячі дев`яносто два). Згідно з Реєстром боржників для друку за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 позивач отримав право вимоги до [PERSON] за Договором № 549643 про надання споживчого кредиту від 25.03.2021 на загальну суму 61956,52 грн. На підтвердження факту сплати за придбані права вимоги згідно вказаного реєстру боржників позивачем надано копію платіжної інструкції кредитового переказу № 0492440000 від 31.01.2025 про перерахування належної суми фінансування за договором факторингу. Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, суд встановив що до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором до боржника [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що боржник належним чином не виконувала умови кредитного договору, унаслідок чого у [PERSON] утворилася заборгованість. На підтвердження суми заборгованості відповідача [PERSON] за Договором № 549643 про надання споживчого кредиту від 25.03.2021 позивачем додано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість відповідача станом на 10.07.2025 становить 61956,52 грн., з яких: 28782,32 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 33174,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження №12-161 гс19) зазначено, що: "визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду". Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Разом з тим, відповідач відзив на позовну заяву не подавала та не надала власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які б підтверджували повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, суд встановив, що відповідачу [PERSON] на підставі Договору № 549643 про надання споживчого кредиту від 25.03.2021 було надано кредит в розмірі 31250 грн. строком до 25.03.2024, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 90,0% річних, але відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved