Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Ухвалою судді\~Шосткинського міськрайонного\~суду Сумської\~області від\~24.06.2025\~до Глухівського\~міськрайонного суду\~Сумської області\~за підсудністю\~передано цивільну\~справу за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~-\~Шосткинський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Шосткинському районі\~Сумської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Суми), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач просить визнати його\~батьком [PERSON] ,\~яка народилась\~ [INFO] у\~м.\~Покровськ Донецької\~області;\~внести зміни\~до актового\~запису про\~народження [PERSON] ,\~складеного Покровським\~відділом ДРАЦС у Покровському районі Донецької області міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16.05.2019 р. за № 201, вказавши [PERSON] батьком [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що по 2023 рік проживав з відповідачем однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Оскільки на час народження доньки [PERSON] в зареєстрованому шлюбі вони з відповідачем не перебували, то реєстрація народження дитини відбулась лише за заявою матері без зазначення відомостей про позивача як батька дитини. Після припинення спільного проживання у 2023 році відповідач разом з доньками [PERSON] та [PERSON] проживали в с. Слоут Березівської громади Шосткинського району Сумської області. Однак діти були відібрані у неї працівниками служби у справах дітей за ведення антисоціального способу життя та 21.05.2025 передані позивачу як біологічному батькові. Позивач з доньками мешкають за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Відповідач не надає будь-якої допомоги на утримання доньки [PERSON] , що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно висновку про біологічне батьківство від 13.06.2025 ймовірність батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] становить 99,99947234%. Тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] , внести відомості до актового запису № 201 від 16.05.2019 року про народження [PERSON] , вказавши [PERSON] батьком [PERSON] , та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 24.09.2025 [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав пояснення, які за змістом збігаються з викладеним у позовній заяві. В наступні засідання позивач не з`явився, поштою надіслав заяву про розгляд справи без його участі, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, проти заочного рішення не заперечує. Просить визнати його батьківство відносно [PERSON] , вказавши його батьком дитини, крім того уточнив, що у графі «прізвище дитини» просить змінити « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Своїм правом надати відзив не скористалась, про причини неявки не повідомила, жодних заяв, клопотань не надіслала. Представник третьої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилась, надала заяву, де зазначила що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Шосткинський відділ ДРАЦС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи\~в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у м. Покровськ Донецької області народилась [PERSON] , про що 16.05.2019 року складено відповідний актовий запис № 201. У свідоцтві про народження батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). За актом про передачу дитини біологічному батьку 21 травня 2025 року адміністрацією КНП «Глухівська міська лікарня» в особі Лисянської В.В. у присутності начальника служби у справах дітей Березівської сільської ради Мовчан Олени передано біологічному батьку [PERSON] його дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 Сімейного кодексу України\~(далі СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом ст. 121, ч. 1 ст. 122 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та 125\~цього Кодексу. У ч. 1 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя; походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч. 1\~ст. 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3\~ст. 128 СК України\~позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Вказані положення додатково закріплені пунктом 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3. Відповідно до п.11\~вказаної Постанови Пленуму ВСУ судам слід ураховувати, що відповідно до\~ст. 136 СК України\~оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті, не допускається. Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 6 вказаної Постанови у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Згідно із ч. 1 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)\~суд призначає експертизу\~у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Позивачем додано до позовної заяви висновок GENECODE diagnostics про біологічне батьківство № MGU 2111 від 13 червня 2025 року за спорідненістю: дитина [PERSON] , [INFO] - передбачуваний батько [PERSON] , [INFO] . Зразки біологічного матеріалу взяті 10.06.2025 в лабораторних умовах. Ймовірність батьківства складає 99,99% (а.с. 10). Лабораторія Genecode diagnostics відповідно до Наказу МОЗ України «Про ліцензування медичної практики» від 31.10.2023 № 1887 має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, у тому числі за спеціальністю генетика лабораторна (п. 47 Додатку 1 до Наказу, https://moz.gov.ua/uk/decrees/nakaz-moz-ukraini-vid-31102023--1887-pro-licenzuvannja-medichnoi-praktiki-pro-rezultati-vikonannja-rozporjadzhennja-pro-usunennja-porushen-vijavlenih-pid-chas-zdijsnennja-zahodu-derzhavnogo-nagljadu-kontrolju-schodo), докази недобросовісності вказаної лабораторії в матеріалах справи відсутні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест\~є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти росії»\~\~\~\~\~\~\~ від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05). Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що в ході розгляду справи було достовірно встановлено факт біологічного батьківства позивача [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] . Отже, суд враховує, що приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Згідно положень\~ст. 134 СК України\~на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України\~«Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 2.18 Правил внесення змін, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Актовий запис про народження\~ [PERSON] № 201 складений 16.05.2019 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «Жилкомсервіс» від 27.05.2025 року [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9), що також підтверджується довідкою служби у справах дітей Шосткинської міської ради Сумської області від 25.06.2025 року (а.с.8). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин, у сукупності наведеного, виходячи з принципу розумності та справедливості й інтересів дитини, суд вважає за необхідне позов в часині стягнення аліментів задовольнити, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: approved