Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 2 жовтня 2025 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Даний позов обґрунтовано наступним. Від спільного проживання у позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони перестали розуміти один одного, сім`я фактично розпалася та тривалий час вони проживають окремо. Судовим наказом Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2024 року постановлено стягувати з позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячною. Позивач вказує, що на даний час він створив сім`ю без реєстрації шлюбу із [PERSON] і в них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка знаходиться га його утриманні. Таким чином позивач зазначає, що у нього змінилося сімейне становище. Його цивільна дружина не працює, оскільки доглядає за дитиною до трьох років, а тому вона теж перебуває на його утриманні. В зв`язку з вказаним вище позивач вважає, що в нього змінилося також і його матеріальне становище. Таким чином після видачі судового наказу 12 серпня 2024 року у позивача змінилося сімейне становище та матеріальне становище, яке погіршилося, тому з даним позовом він звернувся до суду. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 13 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначено на 31 жовтня 2025 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 31 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 5 листопада 2025 року. Доводи учасників справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Стоян А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини зазначені в позові, позов просила задоволити повністю та зменшити розмір аліментів, визначених судовим наказом Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2024 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з частини заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, - на 1/6 частину заробітку( доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Зазначила, що їй не відомо де проживає та куди приїжджає позивач під час відпустки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що у сторін є дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно судового наказу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2024 року, справа № 148/1765/24, з [PERSON] стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 липня 2024 року і до досягнення сином повноліття. Крім цього, позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки про доходи від 1 вересня 2025 року, виданої командиром в/ч [NUMBER] , [PERSON] проходить військову службу у в/ч [NUMBER] , загальна сума доходу за період з 1 березня 2025 року по 31 серпня 2025 року за винятком аліментів становить 411936,68 грн. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та ч.2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо змінилось матеріальне становище або сімейний стан платника або одержувача аліментів. Таким чином зміна сімейного стану є окремою підставою для зміни розміру аліментів. У п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У розумінні ст. 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України, саме ініціатор позову має доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що в нього народилась ще одна дитина, яка перебуває на його утриманні, крім цього на його утриманні перебуває дружина яка не працює та веде догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, отже, на думку позивача, в нього є підстави для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, до 1/6 частини доходів позивача. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Ті обставини, що в позивача народилася дитина та дружина не працює, самі по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення матеріального стану позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітнього сина, та суперечитиме його інтересам. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Посилання позивача що в нього є ще дитина від іншого шлюбу, без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). З огляду на викладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed