Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

В квітні 2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович,\~ приватний виконавець виконавчого округу Київської області Горелик Євген Борисович, Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення грошового зобов`язання шляхом взаємного зарахування однорідних грошових вимог на стадії виконання судових рішень, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд: - припинити грошові зобов`язання позивача перед відповідачем шляхом взаємного зарахування обоюдних однорідних грошових вимог фізичних осіб між собою, на стадії виконання судових рішень, в частині стягнення грошових коштів за виконавчими листами, зокрема: - у сумі 177313,00 грн за виконавчим листом від 26.01.2024 № 2/357/511/23; - у сумі 9173,13 грн за виконавчим листом від 25.01.2024 № 2/357/511/23; - визнати повністю погашеною заборгованість позивача перед відповідачем за виконавчими листами 26.01.2024 № 2/357/511/23 та від 25.01.2024 № 2/357/511/23; - зобов`язати приватного виконавця Горелика Є.Б. закрити ВП № 77386400, а старшого державного виконавця Пилипенко Т.В. закрити ВП № 77324058, відкриті відносно позивача, на підставі їх виконання шляхом взаємного зарахування грошових зобов`язань сторін; - зобов`язати приватного виконавця Сидорчука А.А. у ВП № 76645939 здійснити перерахунок (зменшення) суми заборгованості відповідача перед позивачем на суму проведеного зарахування однорідних грошових вимог, з урахуванням вже стягнутих між сторонами коштів. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист від 11.12.2023 №2/357/925/23, щодо стягнення з [PERSON] 317 798,29 грн. на користь [PERSON] . Разом з тим, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист від 25.01.2024 №2/357/511/23, щодо стягнення з позивача на користь [PERSON] 9173,13 грн. (витрат судового збору, проведення експертизи, а також надання правничої допомоги). Крім того, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист від 26.01.2024 №2/357/511/23, щодо стягнення з позивача на користь [PERSON] 177313,00 грн. Отже, встановлена судовими рішеннями загальна заборгованість відповідача перед позивачем перебільшує заборгованість позивача перед відповідачем. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань шляхом взаємного зарахування зустрічних однорідних вимог, чинить перепони шляхом постійної зміни приватних виконавців, об`єднання, а потім роз`єднання виконавчих проваджень, між приватними і державними виконавцями. Вказує, що через відкриття нових виконавчих проваджень його пенсійний рахунок постійно піддається арешту кожного із зміною виконавця. Зазначає, що звертався до суду із окремою заявою про здійснення взаємного зарахування в межах виконавчих проваджень проте судом було наголошено, що вимоги щодо зобов`язання приватних виконавців повинні розглядатися в порядку оскарження дій/бездіяльності. Тричі подані ним заяви до приватних виконавців про здійснення взаємного зарахування зустрічних однорідних вимог 04.12.2024, 21.01.2025 та 28.02.2025 не були розглянуті, а жодної відповіді не надано. В результаті чого позивач був вимушений звернутися із скаргою на бездіяльність приватних виконавців та в межах скарги просив суд зобов`язати їх здійснити взаємне зарахування зустрічних грошових вимог між ним та відповідачем. Проте, судом було визначено, що зарахування зустрічних однорідних грошових вимог між сторонами виконавчих проваджень (у якому одна сторона Боржник, інша Стягувач, а у іншому навпаки) має відбуватись лише за окремим судовим рішенням, розглянутим у порядку позовного провадження. Так, на виконання вищевказаних судових рішень, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 28.10.2024 ВП №76407479 та ВП №76407885, щодо стягнення боргу з позивача. Також, 28.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП №76407479 та ВП №76407885 у зведене виконавче провадження ВП №76408010. Надалі, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. від 04.03.2025, постановлено про виведення виконавчого провадження ВП №76407479 із зведеного виконавчого провадження ВП №76408010 та повернення виконавчого документу Стягувачу ( [PERSON] ). Разом з тим, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А., на підставі виконавчого листа від 11.12.2023 №2/357/925/23 відкрито виконавче провадження від 25.11.2024 ВП №76645939 щодо стягнення з [PERSON] 317798,29 грн боргу на користь позивача, яке досі перебуває на виконанні у приватного виконавця Сидорчука А.А. Проте, повернуті приватним виконавцем Сидорчуком А.А. виконавчі листи: - від 25.01.2024 №2/357/511/23, щодо стягнення з позивача на користь [PERSON] 9173,13 грн витрат судового збору, проведення експертизи, а також надання правничої допомоги; - від 26.01.2024 №2/357/511/23, щодо стягнення з мене на користь [PERSON] 177313,00 грн суми основного боргу були умисно розподілені [PERSON] , з метою створення позивачу перепон у здійсненні між ними зарахування зустрічних однорідних вимог та передані (відповідно) на виконання до БЦ ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) та приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича. Просить суд зауважити, що приватний виконавець Горелик Є.Б. територіально знаходиться у м. Буча Київської області, що територіально максимально віддалено від місця мешкання позивача (понад 120 км). В подальшому, 27.02.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського ВДВС Пилипенко Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 77324058, ідентифікатор 981501ЕД9БВГ), на підставі виконавчого листа №2/357/511/23, виданого 25.01.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з позивача на користь [PERSON] судових витрат у справі: 1773,13 грн. зі сплати судового збору; 2400 грн. за проведення експертизи, 5000 грн. за правничу допомогу, а всього у розмірі 9173,13 грн. За іншим виконавчим листом від 26.01.2024 №2/357/511/23, щодо стягнення з позивача на користь [PERSON] 177313,00 грн. (суми основного боргу) приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Є.Б. відкрито від 04.03.2025 ВП №77386400. Зазначає, що заборгував перед [PERSON] суму у розмірі 186486,13 грн. Натомість, [PERSON] , заборгувала позивачу суму у розмірі 317798,29 грн. Таким чином, шляхом різниці зменшуваного та від`ємного, математичним обчисленням виходить: 317798,29-(177313,00+9173,13)=131312,16 грн. Тобто, заборгованість [PERSON] перед позивачем (в частині стягнення грошових коштів між сторонами) становить 131312,16 грн. Зауважує, що ще 20.02.2025 повідомляв відповідача [PERSON] офіційно (цінним листом з описом вкладення, квитанція АТ «Укрпошта» №0200255181156) про наміри реалізувати своє право на здійснення зарахування. За інформацією з офіційного сайту розділу трекінгу поштових відправлень національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», відправлення за №0200255181156 від 20.02.2025 вручено адресату 25.02.2025. Тобто, позивачем сумлінно дотримана процедура повідомлення відповідача щодо намірів проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, яка визначена ст. 601 ЦК України. 26.05.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Кабула І.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає про те, що дійсно, 11.12.2023 Білоцерківським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2/357/925/23 про стягнення з [PERSON] 9173,13 грн. Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС Пилипенко Т.В., яким відкрито ВП № 77324058. 26.01.2024 Білоцерківським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2/357/511/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 177313,00 грн. Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС Горелик Є.Б., яким відкрито ВП № 77386400. Вказує, що ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не містить такої підстави, як припинення зобов`язання шляхом взаємного зарахування обоюдних грошових вимог. Вважає, що лише угода (заява) про залік зустрічних однорідних вимог, яка здійснена на стадії виконання судового рішення, може бути підставою для укладення між стягувачем і боржником мирової угоди про закінчення виконавчого провадження, яка у випадку затвердження судом є підставою для закінчення виконавчого провадження (ст. 434 ЦПК України). Або ж у разі, якщо боржник за виконавчим документом вважає, що в силу тих чи інших обставин його обов`язок відсутній перед стягувачем за виконавчим документом, такі обставини можуть бути встановлені виключно судом в порядку, закріпленому ч. 1 ст. 432 ЦПК України (визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню). Іншого способу і правових підстав для закінчення виконавчого провадження у Законі не передбачено. Вказує, що позивач зазначає про повне припинення саме його грошового зобов`язання, а про часткове припинення грошового зобов`язання [PERSON] і в якій сумі, в прохальній частині не зазначається. Вважає, що задоволення позовних вимог призведе до неможливості їх виконати у виконавчому провадженні.\~\~ ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В квітні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2025 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О. Ухвалою судді від 01.05.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі № 357/6237/25, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 18.06.2025 на 10:00 годину. Роз`яснено відповідачу право подати до суду відзив на позов і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. 26.05.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доданими документами. 18.06.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява\~ про відкладення розгляду справи для надання можливості підготувати відповідь на відзив. 18.06.2025 підготовчий розгляд справи відкладено на 17.07.2025 на 11:00, для можливості реалізації позивачем права на подання відповіді на відзив. 17.07.2025 під час підготовчого судового засідання розгляд справи було відкладено за клопотанням позивача на 15.08.2025 на 10:30 год. для надання можливості позивачу уточнити та коректно сформувати позовні вимоги. 21.07.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. 15.08.2025 під час підготовчого судового засідання суд протокольною ухвалою постановив прийняти та приєднати до матеріалів справи уточнену позовну заяву, а також протокольною ухвалою на місці постановив закрити підготовче судове засідання, призначити розгляд справи по суті на 24.10.2025 на 09:30 год. 24.10.2025 після розгляду справи по суті суд перейшов на стадію ухвалення рішення та відклав ухвалення та проголошення рішення на 04.11.2025 на 08:45 год. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, у задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович,\~ приватний виконавець виконавчого округу Київської області Горелик Євген Борисович, Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.\~ Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2023 у справі № 357/9177/22, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено. Поділено спільне майно подружжя шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частини спільного автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, тип кузова універсал-загальний, об`ємом 2477 куб см., у розмірі 171730,00 грн. та вартість 1/2 частини причепа Лідер 810082, сірого кольору, 2017 року випуску, тип: ПР-Бортовий-Загальний, у розмірі 5583,00 грн., всього 177313,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у справі: 1773,13 грн зі сплати судового збору, 2400,00 грн за проведення експертизи, 5000,00 грн за правничу допомогу, всього у розмірі 9173,13 грн. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2023 у справі № 357/1205/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.10.2023 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини у праві спільної часткової власності автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», 2017 року випуску, в розмірі 320500,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 3205,00 грн (три тисячі двісті п`ять гривень). З метою примусового виконання виконавчого листа № 2/357/511/23 від 26.01.2024, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 177313,00 грн приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76407479 від 28.10.2024 (а.с. 30-31). 28.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (ВП № 76407479) (а.с. 36-37). З метою примусового виконання виконавчого листа № 2/357/925/23 від 11.12.2023, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 317798,29 грн приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76645939 від 25.11.2024 (а.с. 39-40). 27.02.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського ВДВС Пилипенко Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 77324058), підстава виконавчий лист № 2/357/511/23, виданий 25.01.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат у справі: 1773,13 грн зі сплати судового збору, 2400,00 грн за проведення експертизи, 5000,00 грн за правничу допомогу, а всього у розмірі 9173,13 грн (а.с. 41-42). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. від 04.03.2025, постановлено про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП № 76407479) (а.с. 45-46). Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 04.03.2025 (ВП № 76407479), постановлено про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження (а.с. 47-48). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач\~ неодноразово (тричі), 04.12.2024, 21.01.2025 та 28.02.2025 звертався до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича із заявами про взаємозалік стягнутих коштів (а.с. 16-18). 20.02.2025 заява [PERSON] про припинення зобов`язання шляхом взаємного зарахування обоюдних однорідних грошових вимог фізичних осіб між собою, у межах виконання судових рішень була направлена [PERSON] , листом з описом вкладення № 0200255181156 (а.с. 19-23, 69) та отримана одержувачем 25.02.2025 (а.с. 49-50). В даній заяві позивач просив зарахувати вимоги Шараєвської до нього шляхом зменшення її заборгованості до суми 131312,16 грн. Окрім цього, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. здійснюються примусові заходи виконання виконавчого листа № 2/357/925/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу\~ в розмірі 317798,29 гривень, шляхом опису, арешту, оцінки, реалізації трьох земельних ділянок боржника (ВП № 76645939) (а.с. 106-108). Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2025 у справі № 357/3105/25 скаргу [PERSON] , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Горелик Євген Борисович, [PERSON] на дії (бездіяльність) приватних виконавців залишено без задоволення (а.с. 51-68). ІV. Норми права, які застосував суд. 4.1. Щодо припинення зобов`язання зарахуванням на стадії примусового виконання Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Правила припинення зобов`язання сформульовані у главі 50 ЦК України «Припинення зобов`язання». Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України). Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки так званого часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами. Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо). Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 914/3217/16. Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22 січня 2021 року у справі № 910/11116/19 уточнив висновки щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, викладені в раніше прийнятих постановах Верховного Суду, зокрема, зазначив: безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором; за дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним; заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог; наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника; наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення. При цьому заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише отримання й сприйняття змісту заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково. Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2023 року у справі № 911/2757/21, від 02 травня 2023 року у справі № 910/9268/22). Інститут заліку (зарахування) має на меті оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, що становлять предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризики й витрати сторін, які можуть виникнути при здійсненні примусового виконання. Наслідком подання позовної заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково, у тому числі й на стадії виконання судового рішення, що узгоджується з висновками викладеними в постанові Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року по справі № 761/33621/18. 4.2. Щодо пред`явлення матеріально-правових вимог до третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України). Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено право суду першої інстанції за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Відповідно до частини першої статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Зі змісту наведених норм вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також встановлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі в цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Згідно з частиною першою статті 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Враховуючи обсяг процесуальних прав та обов`язків, визначених статтями 4, 43 та 49 ЦПК України, сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. Ознаками сторін, які відрізняють їх від інших осіб, які беруть участь у справі (зокрема третіх осіб) є те, що сторони - це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом, та на сторони поширюються усі наслідки судового рішення. Згідно з частиною шостою статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Таким чином, на них не поширюються права, передбачені статтею 49 ЦПК України. Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 344/13973/17 (№ 61-12476св19), пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Крім того, аналогічну позицію викладено Верховним судом в постанові № 757/55549/17 від 01 березня 2023 року. V. Мотивована оцінка та висновки суду за результатами розгляду позовної заяви,\~ вирішення питання про розподіл судових витрат. 5.1. Судом встановлено, що за виконавчим листом № 2/357/511/23 від 26.01.2024, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення суду від 03.05.2023 у справі № 357/9177/22, який знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А., [PERSON] (позивач у справі) має сплатити на користь [PERSON] (відповідач у справі) грошові кошти в розмірі 177313,00 грн за 1/2 частину спільного автомобіля MITSUBISHI PAJERO та 1/2 частини причепу Лідер 810082\~ (ВП № 76407479 від 28.10.2024) (а.с. 30-31). За виконавчим листом № 2/357/511/23 від 25.01.2024, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення суду від 03.05.2023 у справі № 357/9177/22, який знаходиться на примусовому виконанні у\~\~ старшого державного виконавця Білоцерківського ВДВС Пилипенко Т.В., [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 9173,13 грн, що складається з: судових витрат у справі: 1773,13 грн зі сплати судового збору, 2400,00 грн за проведення експертизи, 5000,00 грн за правничу допомогу (ВП № 77324058 від 27.02.2025) (а.с. 41-42). Таким чином, загальний розмір грошового зобов`язання позивача перед відповідачем за рішенням суду складає 186486,13 грн (177313,00 + 9173,13). За виконавчим листом № 2/357/925/23 від 11.12.2023, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення суду від 19.07.2023 у справі № 357/1205/23, який знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А., [PERSON] повинна сплатити на користь [PERSON] грошові кошти за 1/2 частини у праві спільної часткової власності автомобіля марки TOYOTA CAMRY в сумі 320500,00 грн та судові витрати по справі в сумі 3205,00. Залишок заборгованості станом на момент подачі заяви\~ становить 317798,29 грн (ВП № 76645939 від 25.11.2024) (а.с. 39-40). Таким чином, загальний розмір грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за рішенням суду на момент подання заяви на примусове виконання складав 317798,29\~ грн. Установлено, що вимоги [PERSON] та [PERSON] за вказаними рішеннями суду є зустрічними, оскільки сторони одночасно являються боржником та кредитором по взаємним грошовим зобов`язанням; однорідними, бо стосуються відшкодування грошових коштів; безспірними, оскільки судовими рішеннями по вказаним справам визначені суми, які підлягають стягненню, а також строк виконання по зобов`язанням настав, бо судові рішення набрали законної сили. Суд висновує, що зарахування зустрічних грошових вимог є реалізацією справедливого балансу між інтересами сторін спору, які мають підтверджені судовим рішенням зобов`язання зі сплати на користь одне одного грошових коштів, та становитиме розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Також суд зазначає, що положення Закону України «Про виконавче провадження» не містить заборони щодо можливості виконання судового рішення шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження. Стаття 602 ЦК України також не містить обмежень щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання судового рішення. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. 5.2. У своєму первісному позові [PERSON] заявив вимоги про припинення грошових зобов`язань позивача перед відповідачем шляхом взаємного зарахування обоюдних однорідних грошових вимог фізичних осіб між собою, на стадії виконання судових рішень, в частині стягнення грошових коштів за виконавчими листами, а також просив зобов`язати приватних та державних виконавців виконати судове рішення. Відповідачем вказав [PERSON] , а приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича,\~ приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича, Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив третіми особами. 21 липня 2025 року позивач, після відкриття провадження у справі, подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій приватні виконавці Сидорчук А.А., [PERSON] та Білоцерківський ВДВС також зазначені в процесуальному статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 123-126, 127-129). Оскільки приватні виконавці та Білоцерківський ВДВС залучені до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог, процесуальний статус яких не змінювався протягом усього часу розгляду справи, тому суд не може покладати на них будь-які матеріально-правові обов`язки, а також встановлювати їх обов`язки чи захищати їх права. У підсумку, суд частково задовольняє позовні вимоги. За таких обставин,

Outcome: partial