Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

В провадженні\~Київського районного\~суду м.\~Одеси перебувала\~цивільна справа\~№947/36417/23\~за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] \~про витребування нерухомого майна, зобов`язання приведення нерухомого майна у попередній\~стан та\~відшкодування шкоди. РішеннямКиївського районного суду м. Одеси від 20.10.2025 року позовні вимоги\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про\~витребування нерухомого\~майна,\~зобов`язання\~приведення\~нерухомого майна\~у\~попередній\~стан\~та\~відшкодування шкоди\~було залишено\~без задоволення.Скасовано заходи\~забезпечення позову\~вжиті ухвалою\~Київського районного\~суду м.\~Одеси від\~30.11.2023\~року та\~знято арешт\~з нерухомого\~майна \~квартири [ADDRESS] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~297987851101),\~яка належить\~на праві\~приватної власності\~ [PERSON] (РНОКПП-\~ [NUMBER] );знято арешт\~з нерухомого\~майна \~квартири [ADDRESS] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~298008051101),\~яка належить\~на праві\~приватної власності\~ [PERSON] (РНОКПП-\~ [NUMBER] );знято заборону [PERSON] (РНОКПП- [NUMBER] ) у виконанні будь-яких будівельник робіт, робіт з реконструкції, перепланування, переоснащення та будь-яких робіт з підведення інженерних мереж та комунікацій, виконання зовнішніх та внутрішніх оздоблювальних робіт та вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну тераси квартири [ADDRESS] ; знято заборону [PERSON] (РНОКПП- [NUMBER] ) у виконанні будь-яких будівельник робіт, робіт з реконструкції, перепланування, переоснащення та будь-яких робіт з підведення інженерних мереж та комунікацій, виконання зовнішніх та внутрішніх оздоблювальних робіт та вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну тераси квартири [ADDRESS] . 27.10.2025 року представник відповідача [PERSON] \~адвокатРостомов Грант Артурович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №947/36417/23 та стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 600,00 доларів США, що еквівалентно 22530,00 грн., згідно додаткової угоди №1/2023 від 21.12.2023 року до договору №2-29/08/2022 від 29.08.2022 року; стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 500,00 доларів США, що еквівалентно 17375,00 грн., згідно додаткової угоди №1/2024 від 21.12.2024 року до договору №2-29/08/2022 від 29.08.2022 року. Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про ухвалення додаткового рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. 28.10.2025 року від представника позивача [PERSON] адвоката Мельник Маріни Миколаївни надійшли заперечення, відповідно до яких зазначила, що відповідачем [PERSON] та її представником ні при подачі відзиву, ні протягом розгляду справи не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, крім того вказала на не співмірність витрат із виконаною роботою та складністю справи, вважає, що розмір витрат на правову допомогу необхідно зменшити. Відповідно до вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи, суд приходить до наступного. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 29.08.2022 року між адвокатом Ростомовим Грантом Артуровичем та [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги №2-29/08/2022. Згідно додаткової угоди №1/2023 від 21.12.2023 року до договору №2-29/08/2022 року, сторони домовились про пролонгацію договору про надання правової допомоги до ухвалення рішення по суті у справі №947/36417/23 та клієнтом передано адвокату суму коштів еквівалентну 600,00 доларів США, а саме 22530,00 грн. за 12 місяців юридичного супроводу справи №947/36417/23. Відповідно до додаткової угоди №1/2024 від 21.12.2024 року до договору №2-29/08/2022 року, сторони домовились про пролонгацію договору про надання правової допомоги до ухвалення рішення по суті у справі №947/36417/23 та клієнтом передано адвокату суму коштів еквівалентну 600,00 доларів США, а саме 20850,00 грн. за 12 місяців юридичного супроводу справи №947/36417/23; акту про надання послуг від 23.10.2025 року. Враховуючи вищевикладене,\~судом встановлено,\~що відповідачем [PERSON] по справі було понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 22530,00 грн., що еквівалентно 600,00 доларів США, згідно додаткової угоди №1/2023 від 21.12.2023 року до договору №2-29/08/2022 від 29.08.2022 року та у розмірі 17375,00 грн., що еквівалентно 500,00 доларів США, згідно додаткової угоди №1/2024 від 21.12.2024 року до договору №2-29/08/2022 від 29.08.2022 року, всього 39905,00 грн., що еквівалентно 1100,00 доларів США. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони, можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором, або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд враховує усталену практику Верховного Суду, який у своїх постановах неодноразово зазначав, що при укладенні договору позики сторони мають право визначити валюту зобов`язання, і сама та валюта яка отримана позичальником і повинна бути повернута позикодавцю у рахунок виконання зобов`язань. Такий правовий висновок про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/І4-Д та постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі Ш27/26К30/16-Ц. При цьому, суд зазначає, що між адвокатом Ростомовим Грантом Артуровичем та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, а не договір позики, а тому підстави для стягнення коштів в іноземній валюті суд не вбачає. Враховуючи викладене, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що заявлені витрати\~є співмірними\~зі складністю\~справи,\~наданим адвокатом\~обсягом послуг,\~витраченим ним\~часом на\~надання таких\~послуг,\~відповідають критерію\~реальності таких\~витрат та\~оскільки за\~укладеним між\~ [PERSON] та\~адвокатомРостомовим Грантом Артуровичем договором про надання\~правової допомоги\~№2-29/08/2022\~грошове зобов`язання\~виконане у\~гривнях то\~зпозивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] необхідно стягнути суму витрат на правничу допомогу в гривні, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 22530,00 грн., що еквівалентно 600,00 доларів США, згідно додаткової угоди №1/2023 від 21.12.2023 року до договору №2-29/08/2022 від 29.08.2022 року та у розмірі 17375,00 грн., що еквівалентно 500,00 доларів США, згідно додаткової угоди №1/2024 від 21.12.2024 року до договору №2-29/08/2022 від 29.08.2022 року, всього 39905,00 грн., що еквівалентно 1100,00 доларів США.

Outcome: partial