Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

До Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що з 02 серпня 2022 року позивачка повторно перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (актовий запис № 103 від 02.08.2022 р.). Від спільного\~подружнього життя\~у них\~народилися діти\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в свідоцтві\~про народження\~яких позивачка\~записана матір`ю,\~а відповідач\~-\~батьком. У встановленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював та на даний час не оспорює. Окрім того вони з відповідачем мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб зареєстрований 02 серпня 2022 року між ними є повторним шлюбом. Вперше вони перебували у шлюбі зареєстрованому 17 жовтня 2004 року виконкомом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, який був розірваний рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року, що набрало законної сили 16 листопада 2019 року по цивільній справі № 567/704/19. Вказує, що їхнє з відповідачем шлюбне життя знову не склалося, а тому вона була змушена звернутися до суду з позовом про розірвання їхнього повторного шлюбу. Зазначає,\~що,\~відповідач та\~їхні спільні\~діти -\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~зареєстровані та\~проживають в\~ [ADDRESS] . Вказує,\~що неповнолітні діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні, однак самостійно вона не має можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку, оскільки весь її дохід складається із заробітної плати, яку вона отримує за виконання своїх трудових обов`язків за посаді чергового по залізничній станції у виробничому підрозділі «Служба роботи станцій» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця», розмір якої, зокрема, за липень склав 17 116,04 грн., з якого було відраховано 3 080,89 грн. податку з доходів фізичних осіб. Інших доходів у неї немає, можливості влаштуватися на ще одну роботу, щоб збільшити свій дохід, у неї теж немає, так як вона працює за основним місцем роботи повний робочий день. Власного нерухомого майна вона не має, грошові заощадження у неї відсутні. Стан здоров`я у неї та їхніх спільних з відповідачем дітей добрий. Також вона бере участь у матеріальному утриманні їхнього спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він з 01.09.2023р. по 30.06.2027р. навчається в навчально-науковому інституті економіки та менеджменту Національного університету водного господарства та природокористування за спеціальністю - інформаційна, бібліотечна та архівна справа. Зазначає, що відповідач [PERSON] категорично відмовляється брати будь-яку матеріальну участь в утриманні їхніх спільних дітей, хоча має стабільний, регулярний дохід та всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в матеріальному утриманні їхніх спільних дітей, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатною людиною та з 24 вересня 2020 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] , а отже отримує грошове забезпечення, яке витрачає виключно для задоволення своїх потреб. Також у власності відповідача знаходиться нерухоме майно - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , у якому вони проживають. Власного рухомого майна відповідач не має, відомості про наявність у відповідача грошових заощаджень відсутні. Інші особи на утриманні відповідача не знаходяться. Вказує, що домовленість між ними щодо утримання їх спільних неповнолітніх дітей відсутня, та відповідачем обов`язок утримувати дітей\~до досягнення\~ними повноліття\~регулярно та\~в належному\~обсязі добровільно\~не виконується.\~Вона неодноразово\~просила відповідача\~брати належну,\~регулярну та\~достатню участь\~у матеріальному\~утриманні їхніх\~спільних дітей,\~але він\~від цього\~категорично відмовляється. Вважає, що заходи досудового врегулювання даного спору позитивного результату не дали, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 10.09.2025р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Задоволено клопотання позивачки та витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відомості про місце служби (роботи) та дохід [PERSON] . Інших процесуальних дій не вчинялося. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивачка в поданій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають з 02 серпня 2022 року у повторному шлюбі, який зареєстрований Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (актовий запис № 103 від 02.08.2022 р.), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2022 р. (а.с.12). Вперше вони перебували у шлюбі зареєстрованому 17 жовтня 2004 року виконкомом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, який був розірваний рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року, що набрало законної сили 16 листопада 2019 року, у цивільній справі № 567/704/19 (а.с.11). Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2006 р. (актовий запис №22), син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2010р. (актовий запис №16), донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.2011р. (актовий запис №53), донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2020 р. (актовий запис №65) (а.с.13, 15, 17, 19). \~ \~ \~ \~Згідно довідки №141 від 04.08.2025 року повнолітній син [PERSON] навчається на другому курсі Національного університету водного господарства та природокористування з терміном навчання з 01.09.2023р. по 30.06.2027р., за спеціальністю - інформаційна, бібліотечна та архівна справа (а.с.14). Позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] та їхні спільні діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади щодо [PERSON] № 2023/009861635, сформованим 01.12.2023 р., витягом з реєстру територіальної громади щодо [PERSON] № 2023/009866369, сформованим 01.12.2023р., витягом з реєстру територіальної громади щодо [PERSON] № 2025/010416017, сформованим 29.07.2025р., витягом з реєстру територіальної громади щодо [PERSON] №2025/010416018, сформованим 29.07.2025р. та відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №798 від 12.08.2025р. (а.с.10, 16, 18, 20, 21). \~ \~ \~ \~ Згідно довідки про доходи №69 від 04.08.2025 позивачка [PERSON] працює на посаді чергового по залізничній станції у виробничому підрозділі «Служба роботи станцій» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця та загальна сума її доходу з лютого 2025 року по липень 2025 року становить 90\~566,90 грн. ( а.с.22). \~ \~ \~ \~З довідки командира військової частини [NUMBER] від 06.08.2021 року, копії посвідчення серії [NUMBER] , вбачається, що відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 24.09.2020 року (а.с.23, 24). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.09.2024 року №1700-0605-7/72060 [PERSON] станом на 24.09.2025 року перебуває у трудових відносинах з військовою частиною [NUMBER] та загальна сума його доходу за період з 01.02.2025 року по 31.07.2025 року становить 390 497,15 грн. (а.с.34). З матеріалів справи та доводів позивачки судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з нею в [ADDRESS] та перебувають на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач регулярної участі в утриманні дітей не приймає, та наведені обставини відповідачем не заперечуються, належними і допустимими доказами не спростовано. Отже, з доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що між батьками дітей не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в їх утриманні. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180\~СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 2 563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3\~196 грн. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком неповнолітніх дітей, належним чином участі в їх утриманні не приймає, доводів які б спростовували зазначені обставини суду не навів та відповідні докази відсутні і в матеріалах справи, що свідчить про неналежну участь відповідача у матеріальному забезпеченні. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своїх дітей, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей. При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідач не заперечує доводів, наведених позивачкою та не надав доказів на спростування позовних вимог у заявленому позивачкою розмірі. Згідно з ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5, 6 ст.81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання дітей має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Враховуючи наведене,\~а також\~виходячи з\~того,\~що сторони\~повинні забезпечити\~дітям рівень\~життя,\~необхідний і\~достатній для\~їх нормального\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку,\~виходячи з\~рівності прав\~та обов`язків\~батьків щодо\~дітей,\~встановленого прожиткового\~мінімуму,\~та враховуючи\~зростаючі потреби\~дітей,\~суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~стягнення аліментів\~із відповідача\~на утриманнятрьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його неповнолітніх дітей, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є фізично\~здоровим та\~працездатним, має\~стабільний та\~регулярний дохід,\~хронічних захворювань\~та інвалідності\~немає,інших\~осіб на\~утриманні не\~має,\~та доказів,\~які б\~спростовували вищевказані\~обставини суду\~не надав,\~а тому\~суд приходить\~до переконання\~про те,\~що відповідач\~може сплачувати\~аліменти у\~вищевказаному розмірі. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав. Позов про стягнення аліментів був поданий 01.09.2025 року, а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20\~грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved