Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 17.09.2025 надійшла позовна заява, у якій [PERSON] просить розірвати шлюб із [PERSON] , який зареєстрований 20.04.2019 у виконавчому комітеті Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 13. Також просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 20.04.2019 у виконавчому комітеті Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 13. Від сумісного проживання сторін має син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Під час спільного проживання взаємини між подружжям не склалися через різні погляди на життя, тому вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин. Крім того, відповідач не надає допомоги щодо утримання дитини, що спонукало позивачку звернутися до суду з даним позовом. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2025 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.04.2019, виданим виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстровано, що сторони уклали шлюб 20.04.2019 у виконавчому комітеті Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області; актовий запис № 13 (а.с. 7). Від сумісного проживання подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.01.2020, виданого виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 8). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5638 неврологічного відділення встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має ураження нервової системи внаслідок розладу загального розвитку (аутистичного спектра), уточнень немає. Також зазначено порушення виразного мовлення (а.с. 9). З довідки № 938 виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району від 09.09.2025 встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входять чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З пояснень позивачки, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що за час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, а тому не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] , вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Також так як відповідач не утримує неповнолітніх дітей, позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . З поданої позивачкою заяви вбачається, що остання не бажає примиритися. Суд надавав час для примирення сторін, однак результату це сторонам не дало. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами у справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позовну вимогу про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.ч. 3,4\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вимогами ч.1 ст. 182\~СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей у визначеному позивачкою розмірі. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що позивачка, на утриманні якої знаходяться спільні з відповідачем діти, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов`язку, зобов`язаний їх сплачувати . Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей необхідно задовольнити повністю . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць . Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави щодо позовної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved