Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка просить визнати за нею, як за спадкоємцем, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0,05 га, з кадастровим номером 2622010100:01:023:0078, цільове призначення: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі рішення сесії Долинської міської ради №1781-42/2010 від 11.02.2010 передана [PERSON] безоплатно у власність. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка померлого. Спадщину вона прийняла, свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , отримала, право власності на вказану частку зареєструвала. Вона є власником й іншої частки домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 16 листопада 2009 року. На підставі п. 7 додатку рішення Долинської міської ради від 14 лютого 2000 року № 480-14/2000 її батькові було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1000 кв.м, для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Однак, відповідно до рішення від 11 лютого 2010 року №1781-42/2010, Долинаська міська рада вирішила вважати п. 7 додатку до рішення міської ради від 14.12.2000 № 480-14/2000 таким, що втратив чинність, та передала безоплатно земельну ділянку, площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] . На даний час вона є власницею земельної ділянки, площею 0,05 га, з кадастровим номером 2622010100:01:023:0235, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Інша ж частина земельної ділянки, площею 0,05 га, продовжує рахуватися за її померлим батьком. Тобто успадкована нею частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці, площею 0,05 га, яка за життя була передана батькові у приватну власність на підставі рішення міської ради, приватизацію якої він розпочав, але не завершив. Маючи намір завершити приватизацію вказаної земельної ділянки, вона звернулася в Долинську міську раду. Однак міська рада вказала, що вона використала право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Проте в заяві йшлося про надання дозволу як спадкоємцю завершити розпочату за життя батьком приватизацію земельної ділянки, площею 0,05 га, яку він не завершив у зв`язку зі смертю, а не про повторну приватизацію. На її замовлення ФОП [PERSON] виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної вище земельної ділянки в натурі (на місцевості). Її межі визначені в натурі, погоджені із суміжними землекористувачами та власниками, а також їй присвоєний кадастровий номер 2622010100:01:023:0078 та здійснено державну реєстрацію. Долинська міська рада відмовляє їй у затвердженні своїм рішенням технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, приватизацію якої розпочав за життя її батько, оскільки вважає, що вона використала своє право на приватизацію, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, її представниця - адвокат Оленин О.Ф. - подала письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та прийняти до уваги визнання позову відповідачем. Представник відповідача - Долинської міської ради - в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому вказав, що Долинська міська рада заперечень проти позову не має, розгляд справи просить проводити за відсутності її представника. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 09.09.2025, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання за участю сторін. 13 жовтня 2025 року представники сторін подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 13 жовтня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду, про що постановив ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на те, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.09.1962, [PERSON] та [PERSON] записані батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). 01 липня 1999 року [PERSON] , [INFO] , одружилась із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 09.08.2001 (а.с. 11). Тобто позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 08.07.1998 (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO] , на що вказує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2011 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є його донька [PERSON] . Вона спадщину прийняла після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, житловою площею 85,8 кв.м, загальною площею 144,7 кв.м, із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно з даними Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 356037358, який сформовано 27 листопада 2023 року, право власності на вказану вище частку житлового будинку зареєстровано за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав (а.с. 13). Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 417228145 від 11 березня 2025 року, власником іншої частки домоволодіння за вказаною вище адресою є також [PERSON] (а.с. 23-24), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 листопада 2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 29 жовтня 2009 року № 312 (а.с. 15). Тобто позивачка [PERSON] є власницею домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 34186722 від 26.02.2015, [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 0,05 га, з кадастровим номером 2622010100:01:023:0235, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] (а.с. 14). Про те, що право власності на вказану вище земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , вказує і Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2015, індексний номер 34187071 (а.с. 22). Інша частина земельної ділянки, площею 0,05 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , як зазначила позивачка, рахується за покійним [PERSON] . Згідно з архівним витягом з рішення 14 сесії Долинської міської ради від 14 лютого 2000 року № 480-14/2000 (пункт 7 додатку до рішення), [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 25). Відповідно до рішення Долинської міської ради №1781-42/2010 "Про розгляд заяв гр. [PERSON] та гр. [PERSON] " від 11 лютого 2010 року, Долинаська міська рада вирішила передати [PERSON] та [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Пунктом 5 вказаного рішення міська рада вирішила п. 7 додатку до рішення міської ради від 14.12.2000 №480-14/2000 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам міста" вважати таким, що втратив чинність (а.с. 26). [PERSON] за життя розпочав приватизацію переданої йому у власність земельної ділянки площею 0,05 га по [ADDRESS] , підтвердженням чого слугує копія заяви від 20 вересня 2011 року, з якою він звертався до директора ПП "ГеоБудІнформ Долина" Тишківського О.В. про виконання топографо геодезичної зйомки земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору за адресою: [ADDRESS] , до якої було долучене в тому числі рішення сесії місцевої ради, та відповідний договір № 145 від 20.09.2011 з додатком (а.с. 31, 32-33). Тобто [PERSON] розпочав приватизацію земельної ділянки, однак не завершив її, як вказала позивачки, у зв`язку зі смертю. Вказане вище свідчить про те, що успадкована [PERSON] після смерті [PERSON] частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,05 га, яка за життя передана останньому у приватну власність на підставі рішення міської ради, приватизацію якої він розпочав, однак не завершив. Після смерті батька [PERSON] вживала заходи з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), визначення меж земельної ділянки в натурі, погодженя із суміжними землекористувачами та власниками, а також присвоєння кадастрового номера 2622010100:01:023:0078 (а.с. 29, 30). На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відділ № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 28 січня 2025 року здійснив державну реєстрацію земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-5600135632025 від 28 січня 2025 року (а.с. 16). Маючи намір завершити приватизацію земельної ділянки, розпочатої батьком, позивачка звернулася в Долинську міську раду із відповідною заявою (а.с. 27). На заяву від 25.02.2025 вона отримала відповідь № С/438 від 04 березня 2025 року, в якій міська рада зазначила, що, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 34186722 від 26.02.2015, вона вже використала право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2622010100:01:023:0078. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: зважаючи на позицію сторони позивачки, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка довела належними та допустимими доказами, що її покійний батько [PERSON] , який помер [INFO] , розпочав приватизацію спірної земельної ділянки, яка була йому безоплатно передана для будівництва і обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , оскільки звернувся до органу місцевого самоврядування та до проєктної організації з метою реалізації права на приватизацію, проте не завершив її у зв`язку зі смертю. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановив суд вище, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя спадкодавець заповіт не склав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Позивачка, як дочка померлого, є спадкоємицею за законом першої черги. Вона спадщину прийняла після смерті батька, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку належного йому будинковолодіння отримала. Проте вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права щодо завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки, оскільки таке право орган місцевого самоврядування трактував як бажання позивачки повторно скористатися правом на приватизацію. Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц вказала, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Тобто у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. При цьому суд зазначає, що перехід такого права не буде повторним використанням права на приватизацію, що не передбачено чинним законодавством щодо до одного виду цільового призначення земельної ділянки, а буде переходом спадкового майна у порядку спадкування за законом. Таким чином, оскільки позивачка є спадкоємицею за законом і прийняла спадщину після смерті [PERSON] , тому вважається, що вона набула право на спадкування й усіх інших прав та обов`язків, що належали останньому, на підставі статей 1258, 1261 та 1268 ЦК України. Тому, з урахуванням встановлених обставин справи та з огляду на норми матеріального права, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за [PERSON] , яка є власницею домоволодіння та 1/2 частки (0,05 га) земельної ділянки під ним за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0,05 га, з кадастровим номером 2622010100:01:023:007 за цією ж адресою, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. На підставі викладеного, ст. 1120, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved