Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

01.04.2024 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 11487043000 від 17.01.2017 у розмірі 2 774 241,59 грн., з яких: 2 172 228,40 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 336 049,30 грн. з 17.02.2022 по 21.03.2024; 553 449,43 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом з 17.04.2022 по 16.03.2024; 48 563,76 грн. - за процентами за користування грошовим коштами понад встановлений Договором термін з 17.05.2022 по 16.03.2024. Стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на його користь судовий збір у розмірі 41 616,62 грн., а саме в рівних частках з кожного по 13 871,21 грн., та фактично понесені судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» загальними зборами акціонерів банку 17.10.2018 року було прийнято рішення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство та про зміну найменування Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000 від 17.01.2017 року. Підписавши цей договір відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 117 від 03.07.2014 року та розміщені на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього кредитного договору. Сторони підписавши договір, стверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору та Правил. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 2765348,54 грн. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок № [NUMBER] позичальника, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 17 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 38171,00 грн., але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 15.11.2032 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.2.1. Кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15% річних та у порядку, встановленому п.1.2.9 кредитного договору та п.1.3. Правил. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука: [PERSON] згідно Договору поруки № 268089 (основний борг) та № 268089 (проценти та інші платежі) від 17.01.2017 року; [PERSON] згідно Договору поруки № 268090 (основний борг) та № 268090 (проценти та інші платежі) від 17.01.2017 року. Всупереч умов Кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушень кредитного договору та у разі непогашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту. Однак, відповідачі вимоги не виконали, заборгованість не погасили у повному обсязі. Станом на 21.03.2024 заборгованість за кредитним договором складає 2774241,59 грн., з яких: 2172228,40 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 336049,30 грн. з 17.02.2022 року по 21.03.2024 року; 553449,43 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом з 17.04.2022 року по 16.03.2024 року; 48563,76 грн. - за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін з 17.05.2022 року по 16.03.2024 року. Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 643/3196/24 (провадження № 2/643/2182/24) за позовною заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 17.09.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Кануннікова Д.О. на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що 17.01.2017 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УКРСИББАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», від імені якого діяла Чорнобай В.В. , був підписаний Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000. Позивач свідомо не дотримався вимог ч.2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», за якою до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною письмовою формою із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. З наданої позивачем інформаційної довідки вбачається, що 17.01.2017 банк надавав на ознайомлення відповідачу документ під назвою «Інформаційний лист» і відповідач розписався на цьому листі про ознайомлення із зазначеними у ньому умовами кредитування та тарифами банку. Надана позивачем інформаційна довідка не відповідає Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування» за формою та змістом, не є паспортом споживчого кредиту. Відповідач не був ознайомлений під час підписання договору з текстом реклами «Інформаційне повідомлення», опублікованої у газеті «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014, тобто був введений банком в оману, через що він помилився щодо обставин, які мають істотне значення. Підписаний [PERSON] 17.01.2017 інформаційний лист був наданий персонально йому як клієнту АТ «УКРСИББАНК». Такий лист містить інформацію про мету кредиту, максимальну суму кредиту, максимальний строк кредитування, як частину істотних умов договору тощо. Разом із цим, такий інформаційний лист не містить наміру особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття, а тому відповідно до чинного законодавства також не є пропозицією укласти договір, проте також може бути помилково сприйнятим як пропозиція укласти договір. В день підписання договору [PERSON] зі сторони банку було надано саме інформаційний лист. Після ознайомлення з викладеними в цьому інформаційному листі умовами [PERSON] підписав такий лист, зазначивши у ньому, що «з умовами кредитування та тарифами банку ознайомлений». При цьому [PERSON] перед підписанням договору не надано для огляду газети «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 для того, щоб він міг перевірити, яка саме інформація була опублікована в цій газеті. Також банк не зараховував грошові кошти на рахунок відповідача № [NUMBER] , на виконання цього договору, а лише здійснив внутрішнє перенесення коштів у банківській системі. При формуванні виписок за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 на вимогу позичальника [PERSON] не було надано архівні дані стосовно цієї фінансової операції, а наразі [PERSON] заблоковано доступ до інформації про виписки з особового рахунку відповідача № [NUMBER] . Підписані представником банку Іриною Буловою роздруківка файлу формату txt (блокнот) під назвою «Виписка за кредитним договором з (вкл.) 18.01.2017 по (вкл.) 18.01.2017 та документ під назвою «Рух по рахунку № [NUMBER] валюта UAH», підписаний контролером Самохіною М.В. 02.09.2024 р. не мають ознак ані первинних, ані зведених облікових документів. Форма та зміст вказаних документів не відповідають вимогам п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №254 від 18.06.2003. Текст роздруківки файлу має ознаки ручного редагування, містить нечитабельні символи. Як текст роздруківки файлу та документ «рух по рахунку» складені і підписані лише ймовірними працівниками банку, що не дає можливості встановлення обсягу повноважень зазначених працівників банку, не як окремі докази, а як правову позицію представника позивача. Також банком надано копію меморіального ордеру №0600943057 від 18.01.2017 р. формату txt (блокнот), за яким позивач нібито перерахував відповідачу 2765348,54 грн. на рахунок № [NUMBER] , з призначенням платежу: надання кредиту згідно угоди 11487043000 від 17.01.2017 р. Проте зазначений ордер не містить підпису відповідача та будь-якого іншого підтвердження фактичного отримання коштів відповідачем, а на самому ордері стоїть штамп банку з датою 21 бер 2024. Жодної виписки з рахунку № [NUMBER] на підтвердження зарахованих коштів банк не надав. На думку відповідача, наведене дає підстави зробити висновок про невиконання банком умов договору з перерахування грошових коштів на рахунок № [NUMBER] , в зв`язку з чим у відповідача не виникло зворотніх грошових зобов`язань перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту №11487043000 від 17.01.2017. Договором позичальнику фактично було встановлено плату за управління кредитом, що суперечить змісту Закону України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування». Окрім цього, договір про надання споживчого кредиту №11487043000 від 17.01.2017 р. підписано Старшим менеджером Дніпровського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УкрСиббанк» Чорнобай В.В. з посиланням на доручення від 13.01.2016 р. проте цього доручення відповідачу надано не було. Не зрозуміло, чи дійсно від імені банку діяла особа, яка була наділена повноваженням на укладання такого договору (т.1 а.с.163-172). 11.09.2024 в провадження Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним, в якій позивач просив визнати Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000, укладений 17.01.2017 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] , недійсним, судові витрати по справі у розмірі 1211,20 грн. стягнути з відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що 17.01.2017 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УКРСИББАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», від імені якого діяла Чорнобай Вікторія Володимирівна , був підписаний Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000. Відповідно до п.1.1 Договору, підписуючи цей Договір, позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, затверджених згідно внутрішніх процедур банку та оприлюднених у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 із усіма змінами і доповненнями, пропозицією банку надати позичальнику споживчий кредит, на умовах, встановлених у цьому Договорі та Правилах. У пункті 1.1.2 Договору вказано, що Правила після підписання сторонами Договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені в цьому Договорі та Правилах. Відповідно до п.1.2 Договору встановлені такі умови кредитування як: 1.2.1. Сума кредиту - 2765348,54 гривень України. 1.2.2. Кредит надається у вигляді одного траншу в розмірі суми кредиту, зазначеного в п.1.2.1. 1.2.5. Банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] у банку. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідач не виконав вимогу ч.2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» шляхом надання позивачу інформаційної довідки. З огляду наданої відповідачем інформаційної довідки вбачається, що 17.01.2017 банк надавав на ознайомлення позивачу документ під назвою «Інформаційний лист» і позивач розписався на цьому листі про ознайомлення із зазначеними у ньому умовами кредитування та тарифами банку. Тобто, обставина надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обгрунтованого рішення про укладення оспорюваного позивачем договору за законом, має бути підтверджена лише визначеним законом засобом доказування - паспортом споживчого кредиту за спеціальною формою, встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування» в первісній редакції, діючої на дату вчинення правочину. Водночас, з порівняння наданої відповідачем інформаційної довідки з Додатком 1 до Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що надана відповідачем до суду інформаційна довідка не відповідає зазначеному Додатку не лише за формою, але й за змістом. Так, в інформаційній довідці відсутні відомості про тип кредиту, про процентну ставку у відсотках річних, порядок повернення кредиту. Отже, надана відповідачем інформаційна довідка не є паспортом споживчого кредиту, а тому не може бути визнана належним дотриманням банком вимог ч.2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Позивач не був ознайомлений під час підписання договору з текстом реклами «Інформаційне повідомлення», опублікованої у газеті «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014, тобто був введений банком в оману через що він помилявся щодо обставин, які мають істотне значення. Замість цього оголошення, позивачу було надано «Інформаційний лист», про ознайомлення з яким 17.01.2017 р., позивач поставив свій підпис. Пунктом 1.1.1 Договору визначено, що підписуючи цей Договір позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, затверджених згідно внутрішніх процедур Банку та оприлюднених у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 із усіма змінами та доповненнями, пропозицією банку надати позичальнику споживчий кредит, на умовах, встановлених у цьому Договорі та Правилах. У пункті 1.1.2 договору вказано, що Правила після підписання сторонами договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені у цьому Договорі та Правилах. Назви обох вказаних документів «Інформаційний лист» та «Інформаційне повідомлення» достатньо схожі для помилкового ототожнення їх назв між собою. При цьому інформація, викладена в обох вказаних документах, містить окремі елементи договору споживчого кредиту і має вигляд умов кредитування. Оголошення, опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014, не містить інформації ані про розмір кредиту, ані про процентну ставку, тобто опубліковане у вказаній газеті рекламне оголошення - це не пропозиція банку укласти договір, а запрошення невизначеного кола осіб робити банку пропозиції. Дане інформаційне повідомлення може бути лише помилково сприйнятим як пропозиція укласти договір. Підписаний [PERSON] 17.01.2017 інформаційний лист був наданий персонально йому як клієнту АТ «УКРСИББАНК». Такий лист містить інформацію про мету кредиту, максимальну суму кредиту, максимальний строк кредитування, як частину істотних умов договору тощо. Разом із цим, такий інформаційний лист не містить наміру особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття, а тому відповідно до чинного законодавства також не є пропозицією укласти договір, проте також може бути помилково сприйнятим як пропозиція укласти договір. В день підписання договору [PERSON] зі сторони банку було надано саме інформаційний лист. Після ознайомлення з викладеними в цьому інформаційному листі умовами [PERSON] підписав такий лист, зазначивши у ньому, що «з умовами кредитування та тарифами банку ознайомлений». При цьому [PERSON] перед підписанням договору не надано для огляду газети «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 для того, щоб він міг перевірити, яка саме інформація була опублікована в цій газеті. Таким чином, за наявних обставин існують об`єктивні підстави стверджувати, що під час підписання спірного договору співробітниками банку було введено позивача [PERSON] в оману щодо обставин, яка має істотне значення, а саме, щодо змісту умов кредитування, які відповідно до п.п. 1.1.1, 1.1.2 Договору після його підписання сторонами стають його невід`ємною частиною. У зв`язку з цим [PERSON] помилково сприймав невід`ємною частиною договору наданий йому на ознайомлення і підписання в якості умов кредитування інформаційний лист, тобто помилявся щодо прав та обов`язків сторін. Інформаційне повідомлення, опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014, дійсно містить інформацію про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; про відповідальність сторін за порушення умов договору; порядок дострокового повернення кредиту; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту. Також банк не зараховував грошові кошти на рахунок відповідача № [NUMBER] , на виконання цього договору, а лише здійснив внутрішнє перенесення коштів у банківській системі. При формуванні виписок за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 на вимогу позичальника [PERSON] не було надано архівні дані стосовно цієї фінансової операції, а наразі [PERSON] заблоковано доступ до інформації про виписки з особового рахунку відповідача № [NUMBER] . Підписані представником банку Іриною Буловою роздруківка файлу формату txt (блокнот) під назвою «Виписка за кредитним договором з (вкл.) 18.01.2017 по (вкл.) 18.01.2017 та документ під назвою «Рух по рахунку № [NUMBER] валюта UAH», підписаний контролером Самохіною М.В. 02.09.2024 р. не мають ознак ані первинних, ані зведених облікових документів. Форма та зміст вказаних документів не відповідають вимогам п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №254 від 18.06.2003. Текст роздруківки файлу має ознаки ручного редагування, містить нечитабельні символи. Як текст роздруківки файлу та документ «рух по рахунку» складені і підписані лише ймовірними працівниками банку, що не дає можливості встановлення обсягу повноважень зазначених працівників банку, не як окремі докази, а як правову позицію представника позивача. Також банком надано копію меморіального ордеру №0600943057 від 18.01.2017 р. формату txt (блокнот), за яким позивач нібито перерахував відповідачу 2765348,54 грн. на рахунок № [NUMBER] , з призначенням платежу: надання кредиту згідно угоди 11487043000 від 17.01.2017 р. Проте зазначений ордер не містить підпису відповідача та будь-якого іншого підтвердження фактичного отримання коштів відповідачем, а на самому ордері стоїть штамп банку з датою 21 бер 2024. Жодної виписки з рахунку № [NUMBER] на підтвердження зарахованих коштів банк не надав. На думку відповідача, наведене дає підстави зробити висновок про невиконання банком умов договору з перерахування грошових коштів на рахунок № [NUMBER] , в зв`язку з чим у відповідача не виникло зворотніх грошових зобов`язань перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту №11487043000 від 17.01.2017. Договором позичальнику фактично було встановлено плату за управління кредитом, що суперечить змісту Закону України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування». Окрім цього, договір про надання споживчого кредиту №11487043000 від 17.01.2017 р. підписано Старшим менеджером Дніпровського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УкрСиббанк» Чорнобай В.В. з посиланням на доручення від 13.01.2016 р. проте цього доручення відповідачу надано не було. Не зрозуміло, чи дійсно від імені банку діяла особа, яка була наділена повноваженням на укладання такого договору. Стосовно строку позовної давності, копії аркушів 11-15 газети «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 відповідач вперше надав позивачу 10.06.2024 у справі № 643/3196/24, що підтверджується трекінгом Укрпошти. У зв`язку з допущеними сторонами під час підписання договору помилками, строк позовної давності у даній справі вважають необхідним відраховувати з моменту надання банком [PERSON] копії інформаційного повідомлення, опублікованого в газеті «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014, а саме з 10.06.2024, тому строк позовної давності не пропущений. (т.2 а.с.1-8). Ухвалою суду від 16.09.2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 643/10288/24 (провадження № 2/643/4649/24) за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.12.2024 року залучено [PERSON] , [PERSON] в якості третіх осіб у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним. Відмовлено в задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним. Цивільну справу № 643/10288/24 (провадження № 2/643/4649/24) за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», треті особи - [PERSON] , [PERSON] , про захист прав споживачів та визнання договору недійсним та цивільну справу № 643/3196/24 (провадження № 2/643/2182/24) за позовною заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором об`єднано в одне провадження та присвоєно їм один номер № 643/3196/24 (провадження № 2/643/2182/24). 26.01.2025 представник АТ «УКРСИББАНК» - адвокат Агабалаєва Я.В. направила суду відповідь на відзив представника [PERSON] щодо позову АТ «УКРСИББАНК», в якому просила залишити відзив відповідача без розгляду, оскільки ухвала суду від 05.04.2024 була оприлюднена для загального доступу у квітні 2024 року і всі учасники справи мали можливість дізнатися про розгляд справи. Також 04.07.2024 відповідач [PERSON] подав до банку заяву про часткове прощення боргу, в якій він заявив, що йому відомо про розгляд судом даної справи. Щодо наявності в матеріалах справи належних та допустимих доказів надання Банком позичальнику [PERSON] грошових коштів (кредиту) зазначили наступне. На підставі Кредитного договору АТ «УКРСИББАНК» надав позичальнику [PERSON] грошові кошти (кредит) в розмірі 2765348,54 грн. (сума кредиту визначена п.1.2.1 Кредитного договору). В п.1.2.5. Кредитного договору сторони погодили, що кредит надається шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] у Банку. Факт видачі кредиту Банком підтверджується: випискою операцій (руху коштів) за Кредитним договором від 18.01.2017 року, яка була додана до позову Банку; копією меморіального ордеру № 0600943057 від 18.01.2017 року, яка була додана до позову Банку; випискою операцій (руху коштів) за поточним рахунком [PERSON] № [NUMBER] у Банку за період з 01.01.2017 року до 31.01.2017 року, яка була додана до відзиву представника [PERSON] на позов Банку. Вказані виписки відображають рух коштів в Банку за умовами Кредитного договору: із них вбачається облік отримання позичальником [PERSON] кредитних коштів. Відповідно до п.5.6. Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» № 254 від 18.06.2003 року (чинної на дату надання кредиту) визначено, що Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконання за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. У вищезазначених виписках міститься повна інформація, а саме, що 18.01.2017 року на поточний рахунок позичальника було зараховано 2765348,54 грн. із призначенням платежу - «НАДАННЯ КРЕДИТУ ЗГІДНО УГОДИ 11487043000 ВІД 17.01.2017: [NUMBER] - [PERSON] ». Також вищезазначені виписки в повній мірі підтверджують ведення Банком бухгалтерського обліку заборгованості (у тому числі за основною сумою кредиту та процентами), що виникала за Кредитним договором. Інформація, наявна у виписках, у повній мірі кореспондується із даними розрахунку заборгованості, доданого Банком до позовної заяви. У вищевказаному меморіальному ордері зазначається про перерахування АТ «УКРСИББАНК» одержувачу [PERSON] на його поточний рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «УКРСИББАНК», суми коштів в розмірі 2765348,54 грн. із призначенням платежу - НАДАННЯ КРЕДИТУ ЗГІДНО УГОДИ 11487043000 від 17.01.2017: [NUMBER] - [PERSON] . Ці дані меморіального ордеру повністю кореспондуються із виписками. [PERSON] не висловлював заперечень щодо належності йому поточного рахунку № [NUMBER] та визнає обставини відкриття йому даного рахунку в Банку. За кредитним договором Банк надає Позичальникові кредит (грошові кошти) у власність. Відповідно, після отримання грошових коштів позичальником у власність кредит вважається наданим. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, якщо положеннями кредитного договору (як у спірних правовідносинах) визначено, що кредит (грошові кошти) надаються у власність позичальника шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок, то таке перерахування коштів на банківський рахунок, відкритий позичальником, і є передачею майна у власність позичальника в значенні норми ч.1 ст. 334 ЦК України. Відповідно, таке перерахування коштів на поточний рахунок і є наданням кредиту. Це в повній мірі відповідає положенням ст. 1066 ЦК України, якими визначені засади користування особою банківським рахунком, і операції особи за власним банківським рахунком (в тому числі замовлення обміну валюти коштів чи зняття коштів в готівковому вигляді) є формами користування, розпорядження власним майном (коштами). Щодо наявності в матеріалах справи належних та допустимих доказів виникнення заборгованості за Кредитним договором. На підтвердження заявленого Банком у позові розміру кредитної заборгованості було надано наступні письмові докази: копію Кредитного договору, укладеного між Позичальником і Банком; копію Правил (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» за № 117 від 03.07.2014 року; довідку-розрахунок заборгованості за кредитом, в якому зазначені дата сплати та максимальний залишок заборгованості згідно графіку погашення кредиту, дата та сума фактичного погашення кредиту; залишок строкової, простроченої та загальний залишок заборгованості; довідку-розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, в якому, згідно умов кредитування визначена процентна ставка, період за який нараховані проценти, кількість днів, нараховано та сплачено процентів, залишок строкової, простроченої та загальний залишок заборгованості за процентами; довідку-розрахунок заборгованості по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін. Довідка-розрахунок відображає стан та відомості про виконання зобов`язань, в т.ч. нарахування за Кредитним договором в розрізі виду платежу (основний борг, проценти) та дані про погашення платежів. Розрахунок формується в хронологічному порядку за кожним видом платежу з зазначенням дати нарахування, розміру платежу. При обчисленні процентів вказано дату нарахування, відсоткову ставку та дату погашення. Документів на спростування розрахунку матеріали справи не містять. З огляду на вищенаведене, надані Банком на підтвердження своїх вимог довідки-розрахунки заборгованості та виписки кредитних операцій Позичальника є роздруківкою даних всіх операцій за Кредитним договором, якими підтверджено факт здійснення таких операцій (включаючи відомості як надання кредитних коштів, так і відомості щодо часткового виконання зобов`язань з боку [PERSON] . Довідка-розрахунок є консолідованим документом, який на підставі умов Кредитного договору містить дані про дати виникнення зобов`язання та ступінь їх виконання (прострочення, часткову сплату) - за весь час дії Кредитного договору. З цих підстав довідка-розрахунок підтверджує як факти нарахування, так і погашення заборгованості по Кредитному договору відповідно до даних обліку позивача. Чинне законодавство не встановлює обов`язку сторони доводити розмір заборгованості саме первинними бухгалтерськими документами. Стосовно необхідності врахування Правил споживчого кредитування зазначили наступне. [PERSON] погодився з умовами кредитування, викладеними у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 117 від 03.07.2014 року, а саме: п.1.1.1. Кредитного договору - підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків (далі - Правила), затверджених згідно внутрішніх процедур Банку та оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 р., із усіма змінами і доповненнями, пропозицією банку надати Позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому Договорі та Правилах. П.1.1.2 Кредитного договору - Правила, після підписання Сторонами Договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, Сторони підтверджують, що досягли згоди з усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому Договорі та Правилах. П.1.1.3 Кредитного договору - підписи Сторін під цим Договором вважаються одночасно підписами під Правилами при цьому після підписання Сторонами цього Договору, Правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для Сторін одночасно із підписанням цього Договору. Отже, Правила є частиною договору, оскільки на зазначені Правила сторони посилаються у Кредитного договорі. Правила опубліковані в офіційному виданні, а отже не можуть бути змінені Банком, і Позичальником у Кредитному договорі підтвердив факт ознайомлення із умовами Правил. Сторони на власний розсуд врегулювали суму кредиту, плату за користування ним, порядок та строки виконання Позичальником грошових зобов`язань, відповідальність Сторін. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань Позичальника по Кредитному договору була прийнята порука [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України, п.п.1.1.-1.5 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення кредиту, сплати процентів, пені, що виникли з кредитного договору, у розмірі вказаному у договорах поруки. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки. Виходячи з викладеного, на думку представника позивача, позовні вимоги Банку про солідарне стягнення кредитної заборгованості з відповідачів на користь позивача є доведеними обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (т.4 а.с. 31-48). 26.01.2025 представник АТ «УКРСИББАНК» - адвокат Агабалаєва Я.В. направила суду через систему «Електронний суд» відзив на позов [PERSON] , в якому просила залишити без задоволення позовні вимоги [PERSON] . В обгрунтування зазначила, що АТ «УКРСИББАНК» вважає позовну заяву [PERSON] безпідставною, необгрунтованою та такою, що не свідчить про порушення прав та інтересів позивача та про необхідність їх захисту чи поновлення судом. 17.01.2017 між Банком та [PERSON] укладено Кредитний договір. Останній погодився з умовами кредитування, викладеними у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 117 від 03.07.2014 року, а саме: п.1.1.1. Кредитного договору - підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків (далі - Правила), затверджених згідно внутрішніх процедур Банку та оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 р., із усіма змінами і доповненнями, пропозицією банку надати Позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому Договорі та Правилах. П.1.1.2 Кредитного договору - Правила, після підписання Сторонами Договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, Сторони підтверджують, що досягли згоди з усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому Договорі та Правилах; п.1.1.3 Кредитного договору - підписи Сторін під цим Договором вважаються одночасно підписами під Правилами при цьому після підписання Сторонами цього Договору, Правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для Сторін одночасно із підписанням цього Договору. Визначено суму кредиту - п.1.2.1 Кредитного договору. Банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника у банку (п.1.2.5 Кредитного договору). Цільове призначення кредиту - для особистих потреб позичальника, а саме для споживчих потреб, погашення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті (п.1.2.6 Кредитного договору). Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості: 15.11.2032 року, при цьому згідно умов договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту (п.1.2.8 Кредитного договору). Пунктом 1.2.9 Кредитного договору визначено розмір процентної ставки за договором. Згідно з п.3.1 Кредитного договору підписанням договору Позичальник підтвердив зокрема: що на дату укладення договору він ознайомлений з усіма Тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та Тарифами Банку, що викладені у Додатку № 3 до договору; перед укладенням цього договору отримав від Банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів»; що він ознайомлений і погоджується з умовами усіх додатків до цього договору; що він ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які є невід`ємною частиною договору; що він або його уповноважений представник отримав оригінал цього договору з усіма додатками в день його підписання (п.3.1). Правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Оспорюючи кредитний договір, позивач підставою визнання договору недійсним зазначив порушення Банком ч.2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», положення якої передбачають, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Положення цього Закону набрали чинності 10.06.2017 року, а тому не можуть поширюватись на правовідносини, що виникли 17.01.2017 року. За таких підстав, висновок позивача про те, що надана Банком інформаційна довідка не є паспортом споживчого кредиту, а тому не може бути визнана належим доказом на підтвердження обставин дотримання Банком вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» є необгрунтованим. В інформаційному листі, про одержання якого Позичальником зазначено у п.3.1. Кредитного договору, Банк повідомив споживачу у письмовій формі інформацію, яка передбачена частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в тому числі щодо розміру процентної ставки, орієнтовної сукупної вартості при кредитуванні, порядку погашення кредиту та періодичності платежів. Одержавши даний інформаційний лист, [PERSON] погодився на укладення Кредитного договору на зазначених в ньому умовах. При укладенні Кредитного договору Сторони погодили його умови, а [PERSON] , підписавши договір, засвідчив, що перед укладенням цього договору отримав від Банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». За змістом статті 1054 ЦК України вбачається, що істотними умовами кредитного договору є сума кредиту, проценти за його використання та обов`язок позичальника повернути суму кредиту, що повинен бути виконаний у певний час. Укладений між Сторонами Кредитний договір містить усі істотні умови: суму кредиту (п.1.2.1); розмір процентів за користування кредитом (п.1.2.9); строк, на який видається кредит (п.1.2.8); розмір ануїтетного платежу, день сплати ануїтетного платежу (п.1.2.10). Доводи позивача про те, що він не був ознайомлений з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 року, спростовуються п.3.1 Кредитного договору від 17.02.2017, в якому останній своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які є невід`ємною частиною договору. З огляду на те, що позивач своїм підписом в Кредитному договорі також підтвердив, що перед укладенням цього договору він отримав від Банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів», а також ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які є невід`ємною частиною договору, висновок позивача про те, що він був введений в оману щодо умов кредитування та помилявся щодо прав та обов`язків сторін є необгрунтованим. З огляду на те, що позичальник [PERSON] не довів наявності в діях Банку порушення його прав у вигляді введення його в оману, оспорюваний Кредитний договір підписаний Сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, договір містить інформацію щодо умов кредитування: строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, мету, для реалізації якої споживчий кредит може бути витрачений, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань, доходять висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним даного Кредитного договору. (т.4 а.с.69-76). 29.01.2025 представник позивача за первісним позовом АТ «УКРСИББАНК» - адвокат Агабалаєва Я.В. направила суду заяву щодо обставин спірних правовідносин, в якій зазначила, що в інформаційному листі, підписаному [PERSON] про його вручення 17.01.2017 року, Банк повідомив споживачу у письмовій формі інформацію, яка передбачена частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в чинній на той час редакції), в тому числі щодо розміру процентної ставки, орієнтовної сукупної вартості при кредитуванні, порядку погашення кредиту та періодичності платежів. Підписавши вказаний інформаційний лист, [PERSON] погодився на укладення Кредитного договору на визначених в ньому умовах. [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доведення факту ненадання йому Банком інформації про умови кредитування при укладенні Кредитного договору. Щодо повноважень представника Банку при укладенні Кредитного договору зазначили наступне. Як вбачається із наданої копії довіреності та копії Кредитного договору Старший менеджер Дніпровського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УКРСИББАНК» Чернобай В.В. при укладенні Кредитного договору діяла на підставі довіреності від 13.01.2016 р., наданої Секретарем Правління Банку Букатою Н.В. та посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченком В.В. за реєстровим № 37. Відповідно до змісту цієї довіреності Старший менеджер Чернобай В.В. була уповноважена вчиняти правочини (укладати, змінювати, розривати договори та підписувати всі пов`язані документи), за умови, що сума правочину складає не більш ніж 250000 доларів США або еквівалент цієї суми в іншій валюті за курсом НБУ на день вчинення правочину. Отже, Старший менеджер Дніпровського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УКРСИББАНК» Чернобай В.В. мала повноваження на укладення Кредитного договору з [PERSON] , оскільки предметом цієї угоди є сума, яка не перевищує встановлені обмеження у 250000 доларів США або еквівалент цієї суми в іншій валюті за курсом НБУ на день вчинення правочину (т.4 а.с. 101-103). Ухвалою суду від 29 січня 2025 року клопотання представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Кануннікова Дмитра Олександровича про витребування доказів задоволено. Витребувано від Акціонерного товариства «Укрсиббанк» належним чином засвідчені копії наступних документів: копію виписки з рахунку № [NUMBER] , за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р.; копію довіреності від 13.01.2016р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Ткаченком В.В., за р. 37; копію статуту AT «УкрСиббанк» у редакції, що діяла на дату підписання договору про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000 від 17.01.2017р.; копію посадової інструкції та наказу про зарахування на посаду старшого менеджера Дніпровського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту роботи з простроченою заборгованістю AT «УкрСиббанк» Чернобай Вікторії Володимирівни. 16.04.2025 представник позивача за первісним позовом АТ «УКРСИББАНК» - адвокат Агабалаєва Я.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з заявою про застосування строку позовної давності, в якій просила застосувати позовну давність до позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним Кредитного договору, у зв`язку із чим відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . В обгрунтування заяви зазначила, що [PERSON] визнає факт укладення Кредитного договору. Оспорюваний [PERSON] . Кредитний договір підписаний Сторонами, які досягли згоди з усіх вищевказаних та інших (в тому числі істотних) умов договору, при цьому сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. [PERSON] на момент укладення оспорюваного Договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного Договору та у подальшому виконував його умови; Банк надав [PERSON] всю необхідну інформацію про умови надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника. Позичальник не користувався правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, передбаченого положенням ч.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не заявляв про необхідність змін або роз`яснення положень оспорюваного договору. Проте позичальник [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання Кредитного договору недійсним з підстав невідповідності, на його думку, закону більш ніж через шість років з часу його укладення, сплачуючи протягом цього часу платежі за Кредитним договором. Таким чином, якщо [PERSON] вважає свій позов обгрунтованим, то стосовно його позову спливла позовна давність. Крім того, 16.04.2025 представник позивача за первісним позовом АТ «УКРСИББАНК» - адвокат Агабалаєва Я.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій просила врахувати заперечення АТ «УКРСИББАНК» щодо заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та відмовити відповідачу у покладенні на Банк його витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування клопотання посилалася на ті обставини, що розмір заявлених ним витрат на таку допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні з виконаною роботою у цій справі та участі у розгляді справи судом першої інстанції, отже, їх розмір є необгрунтованим. Ухвалою суду від 17 червня 2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом АТ «УКРСИББАНК» - адвокат Агабалаєва Я.В., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, підтримала позовні вимоги позивача за первісним позовом в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити в повному обсязі. Позовну заяву [PERSON] не визнала в повному обсязі, вважала її необгрунтованою та просила відмовити в повному обсязі. Крім того, зазначила, що [PERSON] сплатив основний платіж за кредитом 25 січня 2022 року та вирівняв заборгованість. Потім погашав кредит в лютому, березні 2023 року, але це не вплинуло на загальну заборгованість за кредитом. Даний кредит отримував для погашення попереднього кредиту. Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Канунніков Д.О. в судовому засіданні первісний позов АТ «УКРСИББАНК» не визнав в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив задовольнити зустрічний позов [PERSON] в повному обсязі. В задоволенні позовних вимог АТ «УКРСИББАНК» просив відмовити. Крім того, зазначив, що [PERSON] не був ознайомлений з умовами кредиту, викладеними в газеті «Урядовий кур`єр», наданий інформаційний лист не відповідав діючому законодавству та не містив всієї належної інформації. Кредит отримував за іншим договором, погашав заборгованість за спірним кредитним договором помилково. Відповідачі за первісним позовом, треті особи за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, в судові засідання на неодноразові виклики не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив на позов АТ «УКРСИББАНК» та пояснення щодо позову [PERSON] не надали. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення представників АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» загальними зборами акціонерів банку 17.10.2018 року було прийнято рішення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство та про зміну найменування Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000 від 17.01.2017 року. Підписавши цей договір відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 117 від 03.07.2014 року та розміщені на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього кредитного договору. Сторони підписавши договір, стверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору та Правил. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 2765348,54 грн. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок № [NUMBER] позичальника, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 17 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 38171,00 грн., але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 15.11.2032 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.2.1. Кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15% річних та у порядку, встановленому п.1.2.9 кредитного договору та п.1.3. Правил. [PERSON] погодився з умовами кредитування, викладеними у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 117 від 03.07.2014 року, а саме: п.1.1.1. Кредитного договору - підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків (далі - Правила), затверджених згідно з внутрішніми процедурами Банку та оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 р., із усіма змінами і доповненнями, пропозицією банку надати Позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому Договорі та Правилах. П.1.1.2 Кредитного договору - Правила, після підписання Сторонами Договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, Сторони підтверджують, що досягли згоди з усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому Договорі та Правилах; п.1.1.3 Кредитного договору - підписи Сторін під цим Договором вважаються одночасно підписами під Правилами при цьому після підписання Сторонами цього Договору, Правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для Сторін одночасно із підписанням цього Договору. Визначено суму кредиту - п.1.2.1 Кредитного договору. Банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника у банку (п.1.2.5 Кредитного договору). Цільове призначення кредиту - для особистих потреб позичальника, а саме для споживчих потреб, погашення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті (п.1.2.6 Кредитного договору). Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості: 15.11.2032 року, при цьому згідно з умовами договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту (п.1.2.8 Кредитного договору). Пунктом 1.2.9 Кредитного договору визначено розмір процентної ставки за договором. Згідно з п.3.1 Кредитного договору підписанням договору Позичальник підтвердив зокрема: що на дату укладення договору він ознайомлений з усіма Тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та Тарифами Банку, що викладені у Додатку № 3 до договору; перед укладенням цього договору отримав від Банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів»; що він ознайомлений і погоджується з умовами усіх додатків до цього договору; що він ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які є невід`ємною частиною договору; що він або його уповноважений представник отримав оригінал цього договору з усіма додатками в день його підписання (п.3.1). Оспорюючи кредитний договір, позивач підставою визнання договору недійсним зазначив порушення Банком ч.2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», положення якої передбачають, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Положення цього Закону набрали чинності 10.06.2017 року, а тому не можуть поширюватись на правовідносини, що виникли 17.01.2017 року. За таких підстав, висновок позивача за зустрічним позовом про те, що надана Банком інформаційна довідка не є паспортом споживчого кредиту, а тому не може бути визнана належим доказом на підтвердження обставин дотримання Банком вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» суд вважає необгрунтованим. В інформаційному листі, про одержання якого Позичальником зазначено у п.3.1. Кредитного договору, Банк повідомив споживачу у письмовій формі інформацію, яка передбачена частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в тому числі щодо розміру процентної ставки, орієнтовної сукупної вартості при кредитуванні, порядку погашення кредиту та періодичності платежів. Одержавши даний інформаційний лист, [PERSON] погодився на укладення Кредитного договору на зазначених в ньому умовах. При укладенні Кредитного договору Сторони погодили його умови, а [PERSON] , підписавши договір, засвідчив, що перед укладенням цього договору отримав від Банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». За змістом статті 1054 ЦК України вбачається, що істотними умовами кредитного договору є сума кредиту, проценти за його використання та обов`язок позичальника повернути суму кредиту, що повинен бути виконаний у певний час. Укладений між Сторонами Кредитний договір містить усі істотні умови: суму кредиту (п.1.2.1); розмір процентів за користування кредитом (п.1.2.9); строк, на який видається кредит (п.1.2.8); розмір ануїтетного платежу, день сплати ануїтетного платежу (п.1.2.10). Доводи позивача за зустрічним позовом про те, що він не був ознайомлений з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, оприлюднених в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 року, спростовуються п.3.1 Кредитного договору від 17.02.2017, в якому останній своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які є невід`ємною частиною договору. З огляду на те, що позивач своїм підписом в Кредитному договорі також підтвердив, що перед укладенням цього договору він отримав від Банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів», а також ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які є невід`ємною частиною договору, висновок позивача за зустрічним позовом про те, що він був введений в оману щодо умов кредитування та помилявся щодо прав та обов`язків сторін суд вважає необгрунтованим. Щодо повноважень представника Банку при укладенні Кредитного договору суд зазначає наступне. Як вбачається із наданої копії довіреності та копії Кредитного договору Старший менеджер Дніпровського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УКРСИББАНК» Чернобай В.В. при укладенні Кредитного договору діяла на підставі довіреності від 13.01.2016 р., наданої Секретарем Правління Банку Букатою Н.В. та посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченком В.В. за реєстровим № 37. Відповідно до змісту цієї довіреності Старший менеджер Чернобай В.В. була уповноважена вчиняти правочини (укладати, змінювати, розривати договори та підписувати всі пов`язані документи), за умови, що сума правочину складає не більш ніж 250000 доларів США або еквівалент цієї суми в іншій валюті за курсом НБУ на день вчинення правочину. Отже, Старший менеджер Дніпровського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УКРСИББАНК» Чернобай В.В. мала повноваження на укладення Кредитного договору з [PERSON] , оскільки предметом цієї угоди є сума, яка не перевищує встановлені обмеження у 250000 доларів США або еквівалент цієї суми в іншій валюті за курсом НБУ на день вчинення правочину. В п.1.2.5. Кредитного договору сторони погодили, що кредит надається шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] у Банку. Факт видачі кредиту Банком підтверджується: випискою операцій (руху коштів) за Кредитним договором від 18.01.2017 року, яка була додана до позову Банку; копією меморіального ордеру № 0600943057 від 18.01.2017 року, яка була додана до позову Банку; випискою операцій (руху коштів) за поточним рахунком [PERSON] № [NUMBER] у Банку за період з 01.01.2017 року до 31.01.2017 року, яка була додана до відзиву представника [PERSON] на позов Банку. Вказані виписки відображають рух коштів в Банку за умовами Кредитного договору: із них вбачається облік отримання позичальником [PERSON] кредитних коштів. Відповідно до п.5.6. Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» № 254 від 18.06.2003 року (чинної на дату надання кредиту) визначено, що Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконання за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. У вищезазначених виписках міститься повна інформація, а саме, що 18.01.2017 року на поточний рахунок позичальника було зараховано 2765348,54 грн. із призначенням платежу - «НАДАННЯ КРЕДИТУ ЗГІДНО УГОДИ 11487043000 ВІД 17.01.2017: [NUMBER] - [PERSON] ». Також вищезазначені виписки в повній мірі підтверджують ведення Банком бухгалтерського обліку заборгованості (у тому числі за основною сумою кредиту та процентами), що виникала за Кредитним договором. Інформація, наявна у виписках, у повній мірі кореспондується із даними розрахунку заборгованості, доданого Банком до позовної заяви. У вищевказаному меморіальному ордері зазначається про перерахування АТ «УКРСИББАНК» одержувачу [PERSON] на його поточний рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «УКРСИББАНК», суми коштів в розмірі 2765348,54 грн. із призначенням платежу - НАДАННЯ КРЕДИТУ ЗГІДНО УГОДИ 11487043000 від 17.01.2017: [NUMBER] - [PERSON] . Ці дані меморіального ордеру повністю кореспондуються із виписками. [PERSON] не висловлював заперечень щодо належності йому поточного рахунку № [NUMBER] та визнає обставини відкриття йому даного рахунку в Банку. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України унормовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом частин першої-третьої, п`ятої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 761/12692/17, тлумачення статей 215, 216 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Крім того, 04.07.2024 [PERSON] звертався до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» з заявою про часткове прощення боргу, копія якої міститься в матеріалах справи, де не заперечував, що уклав договір №11487043000 від 17.01.2017, однак зазначає, що договір укладений з грубими порушеннями ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про захист прав споживачів», Постанови НБУ №168, що є підставою для звернення з зустрічним позовом про визнання договору №11487043000 від 17.01.2017 року недійсним, тому бажав внести 960000 грн., як повне погашення всіх своїх зобов`язань перед банком за зазначеними в заяві кількома договорами (т.1 а.с. 226). Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] не довів наявності в діях АТ «УКРСИББАНК» порушення його прав у вигляді введення в оману, оспорюваний Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, договір містить інформацію щодо умов кредитування: строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, мету, для реалізації якої споживчий кредит може бути витрачений, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним Договору про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000, укладеного 17.01.2017 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] , та в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовляє в повному обсязі. Станом на 21.03.2024 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з Правилами №11487043000 від 17.01.2017 р. складає 2774241,59 грн., з яких 2 172 228,40 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 336 049,30 грн. з 17.02.2022 по 21.03.2024; 553 449,43 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом з 17.04.2022 по 16.03.2024; 48 563,76 грн. - за процентами за користування грошовим коштами понад встановлений Договором термін з 17.05.2022 по 16.03.2024. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника [PERSON] по вказаному кредитному договору між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», та [PERSON] укладено Договори поруки № 268089 (основний борг) та № 268089 (проценти та інші платежі) від 17.01.2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника [PERSON] по вказаному кредитному договору між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», та [PERSON] укладено Договори поруки № 268090 (основний борг) та № 268090 (проценти та інші платежі) від 17.01.2017 року. Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, п.п.1.1-1.5 Договорів поруки, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення у повному розмірі кредиту, сплати процентів, пені, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» задовольнити в повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 11487043000 від 17.01.2017 у розмірі 2 774 241 грн. 59 коп., з яких: 2 172 228,40 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 336 049,30 грн. з 17.02.2022 по 21.03.2024; 553 449,43 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом з 17.04.2022 по 16.03.2024; 48 563,76 грн. - за процентами за користування грошовим коштами понад встановлений Договором термін з 17.05.2022 по 16.03.2024. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» судовий збір у розмірі 41613 грн. 62 коп., а саме в рівних частках з кожного по 13871 грн. 21 коп.

Outcome: approved