Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати між ними шлюб. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2015 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №2413, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19 січня 2016 року, актовий запис №531, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції. Шлюбні відносини між сторонами припинено з квітня 2025 року, з причин несумісності характерів та різних почуттів на життя, відсутності взаєморозуміння між ними та втрати взаємоповаги. В даний час вони проживають окремо. Спільний син проживає біля нього, дружина матеріальну допомогу для забезпечення потреб сина не надає, його життям не цікавиться Просив суд розірвати шлюб, укладений між ним, [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстровано 10 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №2413. Ухвалою суду від 01.09.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 01.10.2025 через канцелярію суду подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позову. Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відмітками від 01.10.2025 та 06.11.2025 на конвертах про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній за зазначеною адресою", які направлялися з судовими повістками за зареєстрованим місцем проживання відповідача, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавала. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подала до суду відзив на позов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2015 року сторони по справі між собою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №2413, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 9). Від спільного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19 січня 2016 року, актовий запис №531, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції. (а/с.10). Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, мають одну спільну дитину. Згідно наданої позивачем заявою збереження шлюбу між сторонами неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки та дитини, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції про сплату від 18.08.2025 року позивачем сплачено за подачу до суду позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Позивач в позовній заяві просив суд не стягувати з відповідача суму сплаченого судового збору . На підставі викладеного та

Outcome: approved