Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 22940,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 14.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №76138895 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 6200 грн. строком на 18 днів, шляхом зарахування коштів на вказану ним банківську картку та зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за базовою процентною ставкою 2,50% в день від суми кредиту, дата повернення кредиту 31.01.2024. Вказує, що ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника. 22.05.2024 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" на підставі договору факторингу № 01.02-14/24. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Прострочена заборгованість за кредитом становить 22940 грн. 00 коп., з яких: 6200 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16740 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612,631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. Відповідач щодо такого порядку розгляду справи не заперечував. Правом на дання відзиву не скористався. Суд розглянув справу за наявними доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Статтею 626\~ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до положень ст. 1046, 1049\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону України\~«Про електронну\~комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 14.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики ( на умовах повернення в кінці строку позики) №76138895 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. За умовами цього договору ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язалося надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 6200 грн. строком на 18 днів, шляхом зарахування коштів на вказану ним банківську картку, зі сплатою відсотків за базовою процентною ставкою 2,50% в день від суми кредиту, дата повернення кредиту 31.01.2024. Наведене підтверджується долученим договором позики, паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником одноразовим ідентифікатором та в яких він зазначив номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кредитні кошти. Із наданих довідки ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 20.02.2025 встановлено, що 14.01.2024 перераховано кошти в сумі 6200 грн. на картку [NUMBER] , що відповідає тій, яку вказував відповідач у договорі позики. Вказана довідка підписана ЕЦП. Згідно до ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно наданого розрахунку заборгованості прострочена заборгованість за договором позики № 76138895 від 14.01.2024 становить 22940 грн. 00 коп., з яких: 6200 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 16740 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Встановлено, що 22.05.2024 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило право грошової вимоги за договором позики № 76138895 Товариству з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" на підставі договору факторингу № 01.02-14/24, що підтверджується платіжною інструкціє. Від 23.05.2025, актом приймання-передачі документації за договором факторингу, витягом з реєстру боржників. Отже, позивач набув право вимоги до боржника за договором позики. Таким чином позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Встановлено, що витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2422 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги є повністю задоволеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved