Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 червня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2023 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено, проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб між сторонами розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Представник позивача просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка отримала судові повістки з викликом до суду, що підтверджується роздруківками про вручення із сайту Укрпошти, проте повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надійшов. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 25 серпня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою судді від 08 вересня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №372. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини\~та ведення\~спільного господарства\~ між\~сторонами припинено.\~ Щодо\~наявності спору\~про поділ\~спільного сумісного\~майна \~сторонами наразі\~не заявлено.\~ Позивач\~ наполягає на\~розірванні шлюбу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного із подружжя припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, та враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку, що рішення про звернення до суду із цим позовом є виваженим і відповідає його волевиявленню. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved