Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернувся [PERSON] , вказавши, що на даний час має вік 26 років. Починаючи з 2017 року став проживати разом з [PERSON] , а в подальшому 08 грудня 2017 року зареєстрували шлюб і відповідно [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . На той час його дружина [PERSON] ( [INFO] ), мала неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В подальшому під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі в них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з ними. До дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ними і відповідно яку заявник знає майже з самого народження до теперішнього часу, він ставиться як до доньки, і відповідно вона сприймає його як батька. Різниця у віці між ними складає понад 15 років. Заявник відчуває спорідненість з дитиною, та займається її вихованням також як і своїми дітьми, і відповідно матеріально забезпечую сім`ю, та займається як духовним так і фізичним розвитком дітей. До всіх дітей він ставиться однаково. Заявник матеріально забезпечений, та має всі можливості для усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . Він разом з сім`єю проживає в належному йому будинку, з усіма зручностями та має власне житло. Обмежено дієздатним чи недієздатним визнаний не був. До кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно медичного висновку має добрий стан здоров`я, інфекційними захворюваннями не хворіє. Наркотичних речовин не вживає. Спиртними напоями не зловживає. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Батьківських прав ніколи не позбавлявся. Мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] дала згоду на усиновлення дитини. Враховуючи вищевикладені обставини та маючи намір усиновити дитину заявник просить суд задовольнити заяву про усиновлення неповнолітньої дитини та внести зміни до актового запису про її народження, а саме усиновленій дитині змінити прізвище та відомості про батька. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Новомиргородської міської ради у судовому засіданні заяву про усиновлення підтримала повністю та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Новомиргородського РВ ДРАЦС повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, заперечень по справі не має. Свідок [PERSON] у судовому засіданні заяву пояснила, що є мамою [PERSON] , просить задовольнити розглядаєму заяву, оскільки заявник і [PERSON] проживають разом майже 9 років, мають виключно теплі відносини між собою і сприймають один одного як батько і дочка. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.21 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваним законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення та на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Згідно зі ст.24 Закону України "Про охорону дитинства", усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки. Стаття 207 СК України визначає, що усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно зі статтею 6 Сімейного Кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно зі ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч. ч. 1, 2 ст. 211 СК України). У відповідності до ст. 217 ч.ч.1, 5 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Судом встановлено, що заявник 08 грудня 2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 грудня 2017 року, яке видано виконкомом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області(а.с. 14). На момент одруження у [PERSON] була дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 5 від 11.04.2016 року, вчиненого виконкомом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 19). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження№00053519071 від 10.09.2025 року встановлено, що державна реєстрація народження вищевказаної дитини [PERSON] проводилась відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 21). Мати малолітньої дитини [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву на усиновлення її дочки, справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Атласовою Н.П., та яка зареєстрована в реєстрі за № 534 від 25.08.2025 року (а.с. 20). Крім того, в шлюбі з [PERSON] у них народилось двоє спільних дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 9). Відповідно до довідок від 22.08.2025 року, виданих КНП «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не знаходиться (а.с. 17-18). Згідно висновку про стан здоров`я, виданого КНП «ЦПМСД» Новомиргородської міської ради заявник може бути усиновлювачем дитини (а.с. 15). Як вбачається із Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Новомиргород, на території України станом на 22.08.2025 року не знятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 18). Згідно висновку № 02-22/634/2 від 12.09.2025 року Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам неповнолітньої дитини було вирішено про доцільність усиновлення та відповідність інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). В судовому засіданні встановлено, що заявник є повнолітньою дієздатною особою, перешкод для усиновлення дитини судом не встановлено. Сім`я має необхідні для виховання дитини житлові і побутові умови, фінансово та матеріально забезпечена. Заявник на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері не знаходиться, до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває в розшуку, має добрий стан здоров`я. Таким чином, підстав які б перешкоджали усиновленню немає, усиновлення неповнолітньої [PERSON] здійснюється в інтересах дитини, заявник здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Відповідно до ст. 224 СК України - суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотримані всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За наведених обставин, суд вважає заяву [PERSON] про усиновлення дитини обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Суд вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленій дитині прізвище та записати заявника [PERSON] її батьком, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст.225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України суд роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відповідно до ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved