Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь вказаного товариства заборгованість за договором №835561478 від 19.03.2023 у розмірі 10596,24 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 17.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с. 99-100). Представник позивача\~в судове засідання не з`явився, однак, в позовній заяві звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі. Відповідач до суду також не з`явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю та просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу так як вважає їх завищеними. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~19.03.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір №835561478 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 32 на звороті-40). Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту із використанням електронного підпису (а.с. 31-32). 19.03.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти в сумі 6400 грн. на належну [PERSON] платіжну картку (а.с. 8, 85, 106). Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № MNV59K3Q, який було відправлено їй на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 19.03.2023 (а.с. 18, 19). Позивач наразі є новим кредитором відповідача, що підтверджується договорами факторингу (а.с. 23, 26, 27, 48, 49-50, 51-57, 60-65, 67, 68, 69, 70-74, 75, 76-81). Як встановлено з виписки з особового рахунка за вищевказаним кредитним договором №835561478, станом на 07.04.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 10596,24 грн, яка складається з: заборгованості за прострочене тіло у розмірі 6400 грн., прострочені відсотки у розмірі 4196,24 грн. (а.с. 44). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.\~1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для повного задоволення позову. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Положеннями\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи підтверджуються наданими копіями: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 30), акту прийому-передачі наданих послуг (а.с. 41), договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 та додаткової угоди (а.с. 42-43, 92 а-92 б). Враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість розгляду справи (1 судове засідання), а також клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, що є співмірним з наданим адвокатом обсягом послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн (а.с. 93).

Outcome: approved