Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22.02.2024 уклали Кредитний договір (оферти) №22.02.2024-1000008581. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 11000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 22.02.2024, строком на 140 днів. Відповідно до умов кредитного договору №22.02.2024-100000581 ВІД 22.02.2024 Позичальнику надано Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту 22.02.2024; сума кредиту 11000 грн., строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 10.07.2024. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього періоду строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки:0,82%=(12693,82/11000)/140?100%). Комісія, пов`язана з наданням кредиту -15% від суми кредиту та дорівнює 1650 грн. Неустойка 110 грн., що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконання зобов`язання. Відповідно до Договору від 22.02.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит в розмірі 11000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору, [PERSON] 22.02.2024 отримала кредитні кошти в розмірі 11000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилася заборгованість в розмірі 30800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000 грн., по процентам в розмірі 15400 грн., комісії в розмірі 1650 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, в розмірі 2750 грн., які і просить позивач стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 23.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 06.11.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно поданого клопотання просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явилася. Згідно письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнала частково. Просила при вирішенні справи по суті врахувати, що є військовослужбовцем, тому в частині стягнення відсотків за несвоєчасність повернення кредиту, відмовити. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2024 року [PERSON] підписала пропозицію ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~та надала ТОВ «Споживчий центр» заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 22.02.2024 за посиланням htpp://sgroshi/com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно із ст.11Закону України «Про електронну комерцію». 22.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22.02.2024-100000581, за яким товариство надало, а відповідачка отримала кредит у розмірі 11\~000 грн, строком на 140 днів. Відповідно до п.6 заявки Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього періоду строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки:0,82%=(12693,82/11000)/140?100%) (п.7 Заявки). Комісія, пов`язана з наданням кредиту -15% від суми кредиту та дорівнює 1650 грн. Неустойка 110 грн., що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконання зобов`язання (п.14 Заявки). Відповідно до п.3 паспорту споживчого кредиту сума / ліміт кредиту 11000 грн. Строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання. Процентна ставка, відсотків річних 365%. Тип процентної ставки фіксована. Комісія пов`язана з наданням кредиту 1650 грн. Відповідно до квитанції 2428976852 від 22.02.2024, ТОВ «Споживчий центр» перераховано за договором №22.02.2024-100000581 кредитні кошти в розмірі 11\~000 грн. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості [PERSON] складає 30800 грн., а саме 11000 грн. основного боргу, 15400 грн. процентів, 1650 грн. комісія за надання, 2750 грн. неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 22.02.2024 по 10.07.2024. За правилом ч.1\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~ст.6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2\~ст.639 ЦК України.) Абзац другий ч.2\~ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного\~кодексу України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною другою\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до ч.3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно із ч.6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~ьвідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладення зазначеного кредитного договору та отримання коштів у сумі 11000 грн\~відповідачем не заперечується. За таких обставин між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором строкових платежів. Встановивши вказані обставини та враховуючи, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідач отримала кредитні кошти, але в порядку та на умовах договору не повернула їх, тому суд приходить до висновку, що у матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 11\~000 грн та відсутні докази погашення заборгованості. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, та проценти за користування кредитом, виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості [PERSON] складає 30800 грн., а саме 11000 грн. основного боргу, 15400 грн. процентів, 1650 грн. комісія за надання, 2750 грн. неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 22.02.2024 по 10.07.2024. Визначаючи розмір заборгованості за відсотками та неустойкою, які підлягають стягненню з відповідачки, суд виходить з наступного. Частиною 15\~ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору),\~військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Документами, що свідчать про статус військовослужбовця, є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] призвана на військову службу (по контракту) з 27.10.2020. З 31.01.2024 по теперішній час старший солдат [PERSON] проходить військову службу у [INFO] , що підтверджується Довідкою [INFO] від 27.10.2025 за №6645. Крім того, згідно копії посвідчення управління персоналу штабу військової частини [NUMBER] серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. Отже, станом на дату укладення кредитного договору 22.02.2024 відповідачка була військовослужбовицею та у зв`язку з цим має право на визначені\~ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~пільги, гарантії та компенсації, зокрема, право на звільнення від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитом. Неповідомлення [PERSON] при укладенні кредитного договору про наявність у неї визначених п. 15 ч. 14\~ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~пільг щодо сплати відсотків за користування кредитом та неподання відповідних письмових доказів не має правового значення при вирішенні цього спору, оскільки застосування приписів ч. 15\~ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Ураховуючи наведене, заявлена позивачем вимога про стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 15400 грн та неустойки в розмірі 2750 грн. є безпідставною і задоволенню не підлягає. При цьому, суд враховує, що відповідно до п. 4 ч. 1ст.1 Закону України «Про споживче кредитування`загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч. 2ст.8 Закону України «Про споживче кредитування`до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,Законом України «Про споживче кредитування`безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1650 грн суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. За таких обставин, оскільки доведено обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором і взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконала, у передбачені в договорі строки грошові кошти (кредиту) та комісію не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 12\~650 грн. (11000 грн. (сума кредиту)+1650 грн. (комісія за надання кредиту). Відповідно до ч.1ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 30800 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 12650 грн, тобто на 41%, тому й сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 993 грн. 18 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial