Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить: - визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; - стягнути аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі частки його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, до досягнення дитиною повноліття; - внести зміни до актового запису № 6 Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області від 12.04.2012 у свідоцтві про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилась в с. Красне, Первомайського району, Харківської області, де в графі «батько» вказати « [PERSON] », [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на користь позивачки судовий збір у сумі 1 211,20 грн, а також витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, розмір яких буде визначено після її проведення. Клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи подано разом з додатками до позову. Ухвалою судді від 25.02.2025 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 31.03.2025 (а.с.32,33). 05.03.2025 третя особа Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківськохї області надалазаяву від імені представника за посадою, в якій просила слухати справу без представника відділу згідно чинного законодавства. Ухвалою судді від 25.02.2025 відкрито провадження по справі у загальному позовному провадженні. Ухвалою судді від 31.03.2025 по справі за клопотанням позивачки призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено, роз`яснено порядок надання зразків для проведення експертизи, вирішено питання оплати експертизи (а.с.47,48). Ухвалою судді 30.06.2025провадження у справі відновлено (а.с.64). Ухвалою судді 23.07.2025 підготовче провадження закрито, задоволено клопотання заявниці та викликано для допиту у судовому засіданні 3 свідків на підтвердження заявлених вимог, призначено справу до судового розгляду по суті на 23 вересня 2025 року (а.с. 85,86). У судове засідання 23.09.2025 та 03.11.2025 з`явилася позивачка та її представник, які наполягали на задоволенні позовних вимог, просили їх задовольнити. Також, позивачка 03.11.2025, перед судовим засіданням, надала заяву про згоду на заочний розгляд справи. У судові засідання 23.09.2025 та 03.11.2025 з`явилися свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці та які підтвердили спільне проживання з [PERSON] . Свідок [PERSON] , який є батьком заявниці, підтвердив, що відповідач та його донька проживали спільно у 2011 році в селі та м. Лозова, вели спільне господарство. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце підготовчого провадження повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. Третя особа, Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином засобами Електронного суду, у судове засідання в особі свого представника не прибула, надавши 01.08.2025 та 30.09.2025 заяви від імені представника за посадою, в якій просила слухати справу без представника відділу згідно чинного законодавства (а.с. 96,129). Суддя зазначає, що неотримання повідомлення суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи. У разі якщо повідомлення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено за належною адресою відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України, і повернуто у зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Суддя вважає, що є підстави для розгляду справи по суті у порядку статей 280 та 281 ЦПК України. Тому, можливо вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, враховуючи згоду позивачки на заочний розгляд справи. Вислухавши свідків та заявницю, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заяви слід задовольнити, виходячи з наступного. Суддею встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що 23.04.2012 року виконавчим комітетом Красненської сільської ради Лозівського району Харківської області здійснено актовий запис про народження № 6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Запис про батька відносно дитини здійснений на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за заявою матері - позивачки у справі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із значенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України № 00048329552 від 06.12.2024 року (а.с.11). В даній справі, за клопотанням позивачки, призначалася судова молекулярно-генетична експертиза, яка не була проведена через те, що відповідач ухилився від її проведення. Вказана експертиза в даній категорії справ дозволяє на сьогоднішній день з 99% впевненістю визначити походження дитини від чоловіка чи жінки та є надійним засобом (на відміну від раніше застосованих у справах даної категорії показів свідків, фотокарток, переписок у мобільних застосунках тощо) доказування на підтвердження заявлених вимог. Позивачка вимоги ухвали про призначення експертизи виконала, прибувши двічі до експертної установи з дитиною для відібрання біологічних зразків для її проведення. Відповідач явку для проведення експертизи проігнорував. Тому суд вважає, що такі дії відповідач здійснив умисно, що є підставою для визнання відносно нього батьківства щодо [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України ; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини; позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та похідної від вказаної вимоги про внесення змін в актовий запис про народження щодо батька підлягають задоволенню у повному обсязі. Відносно вимоги щодо стягнення аліментів суддя зазначає: наступне: підстав для стягнення аліментів з моменту подачі позову до суду немає, тому аліменти можуть бути стягнуті з відповідача виключно з дати набрання рішенням суду законної сили, оскільки лише після визнання батьківства за рішенням суду відбувається юридичне оформлення вказаного факту, а до цього моменту, дитина продовжує зберігати дані про батька відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Відповідно аліменти повинні бути стягнуті з відповідача, оскільки дитина мешкає із позивачкою та їх розмір відповідає вимогам для однієї дитини, встановленої у СК України, однак таке стягнення можливе виключно після набрання даним судовим рішенням законної сили. Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо відповідача, то з нього слід стягнути судові витрати на користь позивачки у повному обсязі за вимогу про визнання батьківства, а в частині стягнення аліментів, відповідно до статті 141 ЦПК України, держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. В даній справі не можливо застосування п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України щодо негайного стягнення аліментів, оскільки їх стягнення пов`язано з набуттям рішенням суду законної сили. На підставі зазначеного та

Outcome: approved