Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сучасний Факторинг» - Юхименко Ю.Ю. 03.06.2025 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 20240054994 від 21.05.2024 в розмірі 29568,00 грн. та судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.05.2024 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №20240054994 по продукту «Кошти в кредит», згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 11200,00 грн. Кредитний договір було укладено за допомогою ІТС Кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Згідно з п. 2.9. Основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 календарних місяців та платності 10% в місяць, комісія за надання кредиту 1200,00 грн., комісія за управління (обслуговування) кредиту 448,00 грн.. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 257,19%. Відповідно до умов Договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування/утримання кредитних коштів: у розмірі 10000грн. на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; у розмірі 1200 грн. на свою користь в оплату зобов`язань позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором. Заборгованість відповідача перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за договором станом на 11.05.2025 становить 29568,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 11200,00 грн.; заборгованість за сумою комісії/відсотків 13440,00 грн.; заборгованість за сумою комісії за обслуговування 4928,00 грн.. Отримано оплат в сумі 0,00 грн.. Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з відповідачем про погашення заборгованості, однак його вимоги були проігноровані відповідачем, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних інтересів. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 03.06.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 18.06.2025 отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 23.06.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.05.2024 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20240054994 по продукту «Кошти в кредит» (а.с. 13-18). Відповідно до п. 2.1. Договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Позичальника в ІТС Кредитора здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет в порядку визначеному Законом України «Про електронну комерцію». При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Кредитора. Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених Договором (далі-кредит), а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені Договором ( п. 2.2. Договору). Пунктом 2.9. Договору визначено умови кредитування: загальна сума кредиту 11200,00 грн.; строк кредиту 12 місяців з кінцевим терміном повернення 21.05.2025; процентна ставка (звичайна) 10% в місяць; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору 18467,68 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору - 257,19%; комісія за надання кредиту (12% від чистої суми кредиту) - 1 200,00 грн.; комісія за управління (обслуговування) кредиту, (4% від загальної суми кредиту) - 448,00 грн.. Відповідно до п. 3.2. Договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення шляхом перерахування/утримання кредитних коштів: у розмірі 10 000,00 грн. на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; у розмірі 1 200 грн. на свою користь в оплату зобов`язань Позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором. Сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього Договору. Дата надання кредиту 21.05.2024 року або 22.05.2024 року або 23.05.2024 (п. 3.3. Договору). У відповідності до п. 4.1. Договору Позичальник у випадках та порядку, встановлених Договором зобов`язаний сплачувати Кредитору платежі, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, передбачені Договором, зокрема проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та комісію за управління (обслуговування) кредиту. Розмір процентної ставки та розмір комісій визначаються в п.2.9 Договору. З довідки про ідентифікацію видно, що 21.05.2024 на номер телефону [PERSON] [NUMBER] було направлено одноразовий ідентифікатор 1185 (ас. 20). Відповідач порушив договірні зобов`язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №20240054994 від 21.05.2024, заборгованість відповідача перед ТОВ «Сучасний Факторинг» станом на 11.05.2025 (включно) складає 29568,0 грн., з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту становить 11200,00 грн., загальна заборгованість за сумою комісії/відсотків становить 13440,0 грн., заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить 4928,00 грн. Також зазначено, що станом на дату 11.05.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена (а.с. 20-21). Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором, наданою позивачем, однак, відповідач не виконує умови договору, через що виникла заборгованість. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором №20240054994 від 21.05.2024 у сумі 29568,00 грн. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024, укладений між ТОВ «Сучасний Факторинг» та Адвокатським об`єднанням «ДЕНАЛІ», Додаткову угоду №5 до Договору про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024, Акт прийому-передачі наданих послуг № 356 від 19.05.2025 на загальну суму 6500,00 грн. та копію платіжної інструкції в національній валюті від 22.05.2025 № 522029 про оплату витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. (а.с. 21 на звороті - 25 на звороті). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, в сумі 6500,00 грн. є завищеним, враховуючи категорію та складність справи. А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 3500,00 грн.

Outcome: approved