Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Черкаського апеляційного суду на підставі ухвали від 26.04.2024 у порядку ч.1 ст. 26 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом Фермерського господарства "Персть" до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фермерське господарство "Царське", виконавчий комітет Жашківської міської ради (ЦНАП апарату виконкому) про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих же умовах. За змістом позовних вимог позивач просив визнати поновленим на той самий строк і на тих же самих умовах договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ФГ "Персть" від 30.12.2012, зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2013, індексний номер витягу 11096741 для земельної ділянки кадастровий номер 7122880400:03:001:0840, площею 2,52 га; скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Жашківської міської ради про державну реєстрацію припинення права оренди ФГ "Персть" земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 та право оренди ФГ "Царське" земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840, номер запису про право 5208249 від 03.10.2023. Також просив вирішити питання про стягнення судових витрат. Цей позов мотивований тим, що 30.12.2012 між [PERSON] та ФГ «Персть» укладено Договір оренди землі. Відповідно до п. 1, 2 Договору в строкове платне користування передається земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 площею 2,52 га, в адмінмежах Босівської сільської ради. Згідно з п. 8 договору оренди землі, останній укладено строком на 5 (п`ять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2013. Позивач стверджує, що протягом усього строку дії договору він добросовісно виконує свої обов`язки щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати. У позові вказано, що враховуючи фактичне перебування земельної ділянки у користуванні позивача після закінчення строку договору оренди, цей договір від 30.12.2012 продовжив свою дію на тих же умовах і на той самий строк до 30.12.2022, а після цієї дати - до 30.12.2027. Ні до закінчення договору оренди землі, ні протягом місяця з дня закінчення позивач не отримував від відповідачки заперечень у використанні її земельної ділянки, навпаки була домовленість про укладання нового договору оренди, який був укладений і підписаний відповідачем 02.02.2023 строком на 7 років. Позивач стверджує, що потім узгоджували зміну істотних умов договору, у зв`язку із чим договір не реєструвався. У цей час відповідачка уклала договір оренди землі з ФГ "Царське". Позивач вважає, що відповідачка, вчинивши дії щодо припинення договору оренди землі від 30.12.2012, порушила законне право ФГ "Персть" на поновлення договору оренди землі на новий строк. Ураховуючи відсутність протягом одного місяця заперечення проти такого користування та фактичне перебування земельної ділянки в користуванні позивача, позивач вважає, що договір оренди землі продовжив свою дію на тих самих умовах та на той самий строк, а вищезазначені дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують чинне законодавство України і права фермерського господарства, тому звернувся до суду за захистом порушеного права. Відповідачка подала\~до суду\~відзив на\~позовну заяву,\~у якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути з позивача на її користь понесені нею судові витрати. В обґрунтування своєї позиції відповідачка вказує, що строк дії договору земельної ділянки сплив 29.12.2022. Зазначає, що вона неодноразово в усній формі повідомляла позивача про своє небажання поновлювати договір оренди землі. Також посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що позивач не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору оренди письмово повідомив орендодавця про намір продовжити його дію. Також у відзиві відповідач повідомила, що планує понести витрати на правничу допомогу адвоката у справі в розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 29.11.2023 відкрито провадження у справі №700/1111/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 22.11.2024 за клопотанням позивача витребувано від Виконавчого комітету Жашківської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо припинення права оренди за ФГ "Персть" та державної реєстрації права оренди земельної ділянки під кадастровим номером: 7122880400:03:001:0840 за фермерським господарством «Царське». Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26.04.2024 визначено підсудність цивільної справи №700/1111/23 Корсунь-Шевченківському районному суду Черкаської області з тих підстав, що представник ФГ "Персть" Козлов О.В. входить до членів правління ФГ "Персть" та до списку присяжних для вирішення справ у складі Лисянського районного суду Черкаської області. Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової\~Г.М. від 10.05.2024 справу прийнято до свого провадження та постановлено її розгляд здійснювати у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26.09.2024, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 28.11.2024, відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони [PERSON] вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840, заборони ФГ «Царське» іншим особам, здійснювати обробіток земельної ділянки, заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо земельної ділянки до набрання законної сили рішенням у цій справі. 27.02.2025 на адресу суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зміну предмета позову, у якій позивач змінює свої позовні вимоги на такі: - Визнати дійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840, площею 2,52 га, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ФГ «Персть» (код ЄДРПОУ 31803708); - Визнати відсутнім право оренди ФГ «Царське" земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Жашківської міської ради про державну реєстрацію права оренди ФГ «Царське" земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840, номер запису про право 52082049 від 03.10.2023 р. Ухвалою суду від 27.02.2025 указану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви. Ухвалою суду від 07.05.2025 продовжено розгляд справи за зміненими позовними вимогами. Ухвалою суду від 12.06.2025 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.08.2025. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач звернувся до суду 27.08.2025 про відкладення 29.08.2025 розгляду справи у зв`язку з перебуванням його представника [PERSON] у відпустці. 29.08.205 у зв`язку з наданням головуючому судді дня відпочинку згідно з наказом №64-к/тм від 27.08.2025 судове засідання було відкладено на 02.10.2025. 02.10.2025 до суду через кабінет Електронного суду від представника позивача Славінської Н.П. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що представник ФГ "Персть" [PERSON] призваний на військову службу, та у Звенигородському районносу суді також на 02.10.2025 на 11:00 год. призначений розгляд справи за участю ФГ "Персть". Також відповідачка [PERSON] у телефонному режимі (телефонограма у матеріалах справи) просила судове засідання відкласти на іншу дату через неможливість з`явитися до суду. За вказаними клопотаннями сторін судове засідання було відкладено на 06.11.2025. 06.11.2025 до суду через кабінет Електронного суду від представника позивача Славінської Н.П. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що представник ФГ "Персть" Козлов О.В. є військовослужбовцем [INFO] і 06.11.2025 зайнятий у Лисянському районному суді Черкаської області у трьох кримінальних справах, тому він не зможе прибути у судове засідання до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області. Документального підтвердження зайнятості свого представника у вказаних кримінальних справа позивач суду не надав. За інформацією з офіційного сайту "Судова влада України" у Лисянському районному суді Черкаської області у розділі "Список справ, призначених до розгляду" на 06.11.2025 відсутні відомості щодо таких учасників як [INFO] та [PERSON] . Отже, представник позивача 06.11.2025 у судове засідання повторно не з`явився. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача Козлов О.В. бере участь у справі у порядку самопредставництва юридичної особи як член правління ФГ "Персть". Також представником позивача у справі є голова ФГ "Персть" Славінська Н.П. Вирішуючи клопотання представника позивача Славінської Н.П. про відкладення розгляду справи, суд виходить з приписів п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, згідно з якими якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Інші учасники звернулися до суду із заявами про розгляд справи без них. При цьому відповідач у своїй заяві про розгляд справи без неї також зазначила, що ознайомившись у суді з матеріалами справи, виявила що до матеріалів справи долучений договір оренди від 02.02.2023, укладений між нею та позивачем. За змістом позовної заяви вважала, що предметом спору у цій справі є договір оренди землі від 30.12.2012, а тому у своєму відзиві пояснень щодо договору оренди від 02.02.2023 вона не надавала. Вказує, що договір оренди землі від 02.02.2023 підписаний нею, але між сторонми мали місце усні домовленості щодо змін у цьому договорі. Однак, у подальшому вона і позивач не дійшли згоди щодо цих змін, а за умовами договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди. Оскільки державна реєстрація права оренди за цим договором проведена не була, отже договір не набув чинності, то 03.10.2023 позивачка уклала договір оренди землі із ФГ "Царське" та 03.10.2023 було зареєстровано право оренди землі за ФГ "Царське". Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Фермерське господарство "Персть" 06.12.2001 зареєстровано як юридична особа та запис про нього включено до ЄДР, та згідно з інформацією Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області залучається до виконання мобілізаційних завдань для забезпечення функціонування національної економіки в особливий період на підставі укладеного із Звенигородською РВА Договору від 25.10.2022. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 11017731 від 16.10.2013 власником земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400030010840 є [PERSON] . 30.12.2012 між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ "Персть" укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передала в оренду орендарю земельну ділянку площею 2,52 га з кадастровим номером 7122880400030010840 на строк 5 років. Згідно з п. 8 Договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 43 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Актом передачі та прийому земельної ділянки від 30.12.2012 підтверджено факт передачі відповідачем позивачу земельної ділянки в оренду. З матеріалів справи вбачається. що державна реєстрація указаного Договору проведена не була. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.10.2013 № 11096741 на підставі указаного договору оренди від 30.12.2012 право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем 17.10.2013, строк дії 5 років. Позивач сплачував відповідачці орендну плату за користування земельною ділянкою, про що надав податкові документи та (а.с.15-26). Позивач надав суду договір оренди землі від 02.02.2023, укладений між позивачем та відповідачкою, згідно з яким відповідачка, як орендодавець, передає в оренду позивачу, як орендарю, земельну ділянку площею 2,52 га з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 на строк 7 років. 03.10.2023 між [PERSON] , як орендодавцем, та ФГ "Царське", як орендарем, укладено Договір оренди землі №1, згідно з яким орендодавець передала в оренду орендарю земельну ділянку площею 2,5201 га з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 на строк 10 років. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.06.2023 ФГ "Царське" зареєстровано як юридична особа, основний вид економічної діяльності - 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. На виконання ухвали суду про витребування доказів Жашківська міська рада листом від 10.03.2025 №09-10/1010 повідомила суд про те, що належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 виконавчий комітет надіслати не може у зв`язку з відсутністю такої реєстраційної справи. Неможливо надати копію рішення щодо припинення права оренди на вищевказану земельну ділянку та документи, які стали підставою для ухваленння даного рішення, так як припинення права оренди на дану земельну ділянку було здійснено автоматично Інформаційною системою Державного реєстру прав відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" без участі державного реєстратора. До цього листа Виконавчий комітет додав заяву [PERSON] про виправлення технічної помилки, відомостей у Державному реєстрі прав щодо площі земельної ділянки, належний відповідачці Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧР №014760, Відомості з Державного земельного кадастру, отримані у порядку інформаційної взаємодії з державним реєстром речових прав. Вбачається, що у державному реєстрі речових прав зареєстровано 17.10.2013 право оренди позивача на земельну ділянки відповідачки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840, строк дії речового права 5 років. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Разом з тим, повноваження власника певним чином обмежуються, оскільки згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, є договори та інші правочини. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій, четвертій статті 639 ЦК України вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. У частинах першій та другій статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом № 161-XIV, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV). Відповідно до статті 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним. У частині першій статті 14 Закону № 161-XIV (у редакції на момент укладення договору оренди від 30.12.2012) було визначено таку форму договору оренди, а саме: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України 05 грудня 2019 року Законом України № 340-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16 січня 2020 року (далі - Закон № 340-IX) (у редакції на момент укладення договору оренди від 02.02.2023) частину першу статті 14 Закону № 161-XIV викладено в іншій редакції: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Істотними умовами договору оренди землі відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV (у редакції на момент укладення договору оренди від 30.12.2012) були: 1) об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); 2) строк дії договору оренди; 3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; 4) умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; 5) умови збереження стану об`єкта оренди; 6) умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; 7) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; 8) існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; 9) визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; 10) відповідальність сторін; 11) умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону було підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі могли бути зазначені інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди тощо. Істотними умовами договору оренди землі, відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV (у редакції на момент укладення оспорюваного договору оренди від 02.02.2023 року) були: 1) об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); 2) строк дії договору оренди; 3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі могли зазначатися інші умови. 05 грудня 2019 року Законом № 340-IX абзац третій частини першої статті 15 доповнено умовою про дату укладання договору оренди. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (частина перша статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на момент укладення договорів оренди). 05 грудня 2019 року Законом № 340-IX частину першу статті 19 Закону № 161-XIV доповнено вимогою, що дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Можна зробити висновок, що на законодавчому рівні встановлені чіткі і однозначні вимоги щодо форми і змісту договору оренди землі. На час укладення договору оренди від 02.02.2023 стаття 6 Закону № 161-XIV передбачала, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до статті 17 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 02.02.2023) об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. 05 грудня 2019 року Законом № 340-IX частину першу статті 19 Закону № 161-XIV доповнено нормою про те, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19), оскільки моменти укладення договору оренди землі та набрання ним чинності збігалися, то моментом укладення договору оренди землі на час дії частини третьої статті 640 ЦК України (до 01 січня 2013 року) вважалася саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили в договорі іншого релевантного вирішення спорів щодо договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року. Після 01.01.2013 законодавче врегулювання спірних правовідносин змінилось. У Цивільному кодексі України передбачено визначення як початку перебігу строку, так і його закінчення. Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України). Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України). Переважною більшістю правовідносин, урегульованих нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків. Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків. Це загальне правило закріплене у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. У частині третій статті 640 ЦК України в редакції Закону № 1878-VI від 11 лютого 2010 року, що діє з 01 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Разом із цим, у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-VI) визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки. Можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою. Зареєстроване право оренди землі є речовим правом. 05 грудня 2019 року Законом № 340-IX абзац другий частини другої статті 25 Закону № 161-XIV доповнено умовою, що орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди. Тобто використання земельної ділянки заборонено без державної реєстрації права оренди, оскільки відсутні правові підстави для цього. Метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним. Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 зробив висновок , згідно з яким, виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.04.2023 усправі №357/8277/19 не вбачала підстав для відступу від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16, у частині того, що договір є укладеним з моменту досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, право оренди виникає з моменту його державної реєстрації. Однак Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у цій постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 у частині того, що виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. При цьому Велика Палата Верховного Суду врахувала, що вказаний висновок стосується чинності договору оренди землі, укладеного після 01 січня 2013 року, тобто після зміни законодавчого регулювання: виключення із Закону № 161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди та вказівки на необхідність реєстрації права оренди та виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність правочину з дня його державної реєстрації. Також важливим для вирішення спору є те, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі Закон №161), яка діяла до 01.01.2013, договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. А згідно зі ст. 20 зазначеного Закону, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Водночас ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі ЦКУ), яка була чинною до 01.01.2013, передбачала, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації. З 01.01.2013 набули чинності зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 11.02.2010 №1878-VI, якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦКУ забрано посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону №161 було забрано статті 18 і 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. Відтак після 01.01.2013 державній реєстрації підлягав не власне договір оренди землі, а право оренди за таким договором. Тож після цієї дати жодна зі сторін не могла зареєструвати договір оренди землі, бо такий механізм було скасовано. Натомість сторона (зазвичай це був орендар) вправі була реєструвати тільки право оренди за таким договором. Судом встановлено, що речове право на спірну земельну ділянку за позивачем на підставі договору оренди землі від 30.12.2012, укладеного між позивачем та відповідачкою, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2013. Строк договору оренди землі від 30.12.2012 закінчився 30.12.2017. Відповідно до ст. 33 ЗК України у редакції на момент укладення указаного договору орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Позивач, стверджуючи, що указаний договір оренди продовжив свою дію до 30.12.2022, не надав суду жодного доказу на підтвердження цих обставин. Крім того, суд при вирішенні спору застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.06.2020 у справі 696/1693/15-ц, згідно з якою проведення після 1 січня 2013 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року, не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі. Якщо орендар до 1 січня 2013 року не здійснив державну реєстрацію самого договору оренди землі, але після 1 січня 2013 року здійснив державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки на підставі договору, то вважається, що такий договір чинності не набрав. А отже у цій справі визначальним для вирішення спору є не те, що позивач вчасно не реалізував своє право на поновлення договору оренди землі, а те, що укладений 30.12.2012 між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ "Персть" договір оренди землі не набрав чинності, так як орендар не здійснив до 01.01.2013 державну реєстрацію самого договору оренди. Договір оренди, який не набрав чинності, не може бути продовжений. 02.02.2023 між сторонами укладено новий договір оренди землі щодо вищевказаної земельної ділянки відповідачки строком на 7 років. Договір підписано сторонами, а у його пункті 14.1 зазначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди. Державна реєстрація договіру оренди від 02.02.2023 не була проведена. Згідно з правовим висновоком Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 усправі №357/8277/19, договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV. Державна реєстрація договіру оренди від 02.02.2013 не була проведена. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою. У відносинах оренди визнається право орендаря на абсолютний захист від порушення його права на орендоване майно третіми особами; на збереження сили договору оренди при переході права власності на орендоване майно до іншої особи (право слідування). У статті 27 Закону № 161-XIV передбачається, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Суд має вирішити у цій справі чи набрав чинності підписаний сторонами договір оренди землі від 02.02.2023. У разі набрання чинності указаним договором оренди позивач має право на абсолютний захист від порушення його права на орендоване майно третіми особами, вимагати скасування державної права оренди ФГ «Царське". Судом встановлено, що сторони договору оренди землі від 02.02.2023 досягли згоди з усіх істотних умов договору, підписали його у встановленій простій письмовій формі. Згідно з правовою позицією ВПВС від 18.04.2023 для набрання чинності договором оренди землі, за загальним\~правилом, не вимагається державної реєстрації права оренди. Однак, сторони договору\~за взаємною\~згодою включили\~в договір\~ унки про те, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди. Тобто сторони домовилися, що для набуття чинності договором оренди землі обов`язковою є державна реєстрація. За таких обставин суд виснує, що договір оренди землі від 02.02.2023, укладений між сторонами, чинності не набрав. А тому у суду відсутні підстави для визнання цього договору дійсним. Оскільки вказаний договір оренди землі від 02.02.2023 не набув чинності, то відповідачка мала право 03.10.2023 укладати договір оренди щодо власної земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 з ФГ "Царське". Тому у суду відсутні підстави для визнання відсутнім права оренди ФГ «Царське" земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840 та скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Жашківської міської ради про державну реєстрацію права оренди ФГ «Царське" земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0840, номер запису про право 52082049 від 03.10.2023. Ураховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються - на позивача. Отже судовий збір та витрати на правничу допомогу, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed