Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №90234 від 04.11.2019 року, в сумі 16 560,00 грн, яка складається з наступного: 4 500,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12 060,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками, та понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 04 листопада 2019 року між первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР», правонаступником якого являється ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та [PERSON] укладено кредитний договір № 90234 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився із усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу № 01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідачки. Відповідно до Кредитного договору, сума виданого кредиту 4 500 грн. Дата надання кредиту 04.11.2019р. Строк кредиту 21 день. Стандартна процентна ставка 2 % в день. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13 січня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 16\~560 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4 500 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 12 060 грн. Крім цього, на адресу суду від представника позивача адвоката Пархомчука С.В. надійшла заява про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну допомогу в сумі 10\~500 грн. (а.с. 48-50). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не подавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 90234 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився із усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п.п.1.1.,1.2.,1.3. Договору, сума виданого кредиту 4 500 грн. Строк кредиту 21 день. Стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних, що підтверджується індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 90234 від 04 листопада 2019 року (а.с.14-16). На підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «ЗАЙМЕР», позивач надав інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 25 лютого 2025 року, відповідно до якої 04.11.2019 на картковий відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 4\~500 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с.27). 28 жовтня 2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 (а.с.17-20). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, боржником є [PERSON] , номер договору 90234; дата укладання договору 04.11.2019; дата закінчення договору 24.11.2019; сума виданого кредиту 4 500; залишок по тілу кредиту 4 500, залишок по відсотках 12 060; загальна сума заборгованості 16 560 (а.с.9). Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 90234 заборгованість відповідача перед позивачем станом на 13 січня 2025 року становить 16\~560 грн, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 500 грн, прострочена заборгованість за процентами 12 060 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. \~ \~Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. \~ \~Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. \~ \~Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. \~ \~ Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. \~ \~ \~Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). \~ \~Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~\~Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь- якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. \~ \~ Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. \~ Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. \~Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. \~Відповідно до ч.2. ст.640 Цивільного кодексу України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. \~ Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. \~Згідно зі ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем, а тому з неї підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ»заборгованість в розмірі 16\~560 грн, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 500 грн, прострочена заборгованість за процентами 12 060 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500 грн., а саме, надано договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 р, Акт про отримання правової допомоги від 30.06.2025 року. Зазначені послуги оплачені позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією №3 9439 від 30 червня 2025 та рахунком номер 30.06.2025-28 від 30.06.2025 року (а.с.11-12,13,52,56,57). Враховуючи наведене, а також відсутність заяви відповідачки про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що із [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн. Щодо стягнення з відповідачана користь позивача судового збору, суд виходить з наступного. Оскільки позивач подав до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд», та сплатив судовий збір, який розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 визначеного частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 2422 грн 40 коп, тому на користь позивача з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved