Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовомдо [PERSON] , третя особа орган опіки і піклування Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, відділ "Центр надання соціальних послуг" про визначення місця проживання дитини та надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини, в обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 14 травня 2021 року між сторонами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб Залозецькою селищною радою, актовий запис №07. [INFO] в подружжя народився син - [PERSON] . Враховуючи складність сімейних відносин позивачка звернулася в Зборівський районний суд Тернопільської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. 17 вересня 2025 року був розірваний шлюб між подружжям. Таким чином сторони однією сім`єю не проживають та не ведуть спільне господарства більше двох місяців. Позивачка разом з сином [PERSON] проживають за зареєстрованим місцем проживання позивачки, а саме: [ADDRESS] . Житловий будинок складається з чотирьох кімнат, умови добрі, наявні ванна кімната, кухня тощо. Для дитини об лаштована окрема кімната, є іграшки та все для розвитку дитини. За висновком комісії для дитини забезпечені всі необхідні умови для проживання та розвитку умови. Відповідач не цікавиться життям та здоров`ям сина. Позивач звернулась в суд, оскільки вони із відповідачем не можуть в позасудовому порядку врегулювати питання визначення місця проживання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Позивач вважає, що місце проживання дитини необхідно визначити разом із нею, оскільки вона повністю опікується інтересами і потребами дитини, займається його вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям. Дитина повністю забезпечена усім необхідним, йому створено всі умови для повноцінного виховання та розвитку, при цьому, вона не чинитиме жодних перешкод та сприятиме спілкуванню дитини із батьком. Позивач та представник позивача в суді підтримали позовні вимоги за обставин зазначених у позові, просили позовні вимоги задоволити, при неявці відповідача не заперечували щодо постановлення заочного рішення. Відповідач, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не подав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки і піклування - орган опіки та піклування Залозецької селищної ради Тернопільської області та представник відділу «Центру надання соціальних послуг» Залозецької селищної ради Тернопільської області подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. До клопотання долучено висновок органу опіки і піклування Залозецької селищної ради, який затверджено рішенням №105 від 08 жовтня 2025 року виконавчого комітету Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого орган опіки та піклування Залозецької селищної ради вважає в найкращих інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованим місцем проживання матері, а саме: [ADDRESS] . Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника третьої особи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 14 травня 2021 року[PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] у Залозецькій селищній раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 07, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2025 року(а. с.6), який був розірваний 17 вересня 2025 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області, що набрало законної сили. Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу: 349629539 від 09.10.2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2809732761040, тип: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, адреса: [ADDRESS] , номер відомостей про речове право: 52041221, власник: [PERSON] . У довідці, виданою виконкомом Залозецької селищної ради Білоголівського старостинського округу № 110 від 05 серпня 2025 року вказано, що гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] у наступному складі сім`ї: [PERSON] (позивачка); [PERSON] (син позивачки) - [INFO] ; [PERSON] (батько позивачки) - [INFO] ; [PERSON] (дядько) - [INFO] . Висновком органу опіки і піклування Залозецької селищної ради, який затверджено рішенням №105 від 08 жовтня 2025 року виконавчого комітету Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого орган опіки та піклування Залозецької селищної ради вважає в найкращих інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованим місцем проживання матері, а саме: [ADDRESS] . 19 серпня 2025 року членами опікунської ради Залозецької селищної ради проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання матері [PERSON] з дитиною по [ADDRESS] . Встановлено, що будинок складається з 4-ох житлових кімнат, кухня, коридор та санвузол. Для хлопчика облаштоване окреме спальне місце, дитина забезпечена одягом, іграшками та усім необхідним для розвитку дитини даного віку. Збережено належний санітарно - гігієнічний стан житла. Під час обстеження встановлено, що присутні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Під час візиту комісії мати з сином були вдома. Хлопчик активний, йде легко на контакт, розвинений. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності із вимогами ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1-2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України). Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У 6-му принципі Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, яку Україною було ратифіковано у встановленому законом порядку та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, дитина для повного та гармонійного розвитку має потребу у любові та розумінні. Дитина повинна, коли це можливо, зростати під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові, а також моральної та матеріальної забезпеченості. Окрім того вказаним принципом закріплено, що малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли наявні виключні до того обставини, бути розлученою із матір`ю. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. З врахуванням встановлених судом обставин, те, що матір`ю створено належні умови для проживання та виховання дитини, позивач має можливість забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини, тому в її найкращих інтересах, суд, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини із матір`ю. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1211.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved