Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 25.06.2020 у розмірі 35869,17 грн, що складається з: 28955,81 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6913,36 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Також просить стягнути судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп. судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 25.06.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Також 25.06.2020 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн (п.1.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка "Універсальна"; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка 43,2% відсотків річних (п.1.3. Договору); в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦКУ встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку за № [NUMBER] , строк дії 02/24, тип Картка Універсальна, згодом на підставі договору від 04.07.2023 було отримано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 07/27, тип Універсальна Gold, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, внаслідок чого з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 01.07.2025 має заборгованість в розмірі 35869,17 грн, яка складається з: 28955,81 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6913,36 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Факт укладення кредитного договору шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та умови кредитування позивач підтверджує Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписаною позичальником та уповноваженим працівником банку від 25.06.2023; Паспортом споживчого кредиту станом на 25.06.2020, підписаним сторонами. Факт видачі відповідачу кредитних карток та користування кредитним лімітом представник позивача підтверджує випискою про грошові операції за договором №б/н відповідача за період з 12.03.2020 по 23.09.2024. Наявність заборгованості та її розмір позивач підтверджує розрахунком заборгованості за період з 25.06.2020 по 01.07.2025. Ухвалою від 11.08.2025 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав до суду клопотання в якому просив суд здійснювати розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судові засідання не з`явилася, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідачка відзив на позов не надіслала, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Відповідачка про поважність причин не з`явлення суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом розглянуто письмові матеріали та встановлено наступні обставини. 25.06.2020 відповідачка ознайомилася з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 25.06.2020 відповідачка [PERSON] подав позивачу АТ КБ "ПриватБанк" Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісії та обслуговування платіжного інструменту, споживче кредитування. У тексті формуляру Заяви від 25.06.2020, підписаної відповідачем та представником Банку, містяться відомості про те, що підписанням цієї Заяви (далі - Заява про приєднання) на підставі ст. 634 ЦК України Клієнт приєднався до розділу "Загальні положення", підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та Миттєва розстрочка", "Автоплатежі", Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів "Кредитна картка", "Оплата частинами", "Миттєва розстрочка" (далі - Договір), прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Відповідно до підписаної 25.06.2020 відповідачем Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг було погоджено наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000 грн (п.1.2. Договору); тип кредитної карти: Картка "Універсальна"; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); мета отримання кредиту: споживчі цілі (п.1.2. Договору); спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 43,2% (п.1.3 Договору); в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно (п.1.4.); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). Зазначену Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. За змістом поданого позивачем Паспорту споживчого кредиту відповідачка [PERSON] 25.06.2020 була ознайомлена під підпис щодо основних умов кредитування з використанням картки "Універсальна". Відповідно до вищевказаного Паспорту споживчого кредиту за кредитною карткою "Універсальна", банком визначена фіксована процентна ставка 43,2% річних (в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних) та обов`язок позичальника вносити щомісячні платежі до 1-го числа (включно) календарного місяця у розмірі 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. В графі "додаткова інформація" міститься запис про застосування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання та водночас про застосування процентної ставки в розмірі 60,00% при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних. Випискою за\~договором по\~картковим рахункам\~відповідача підтверджується,\~що користувалася\~банківською карткою\~за номером:\~№ [NUMBER] ,\~№ [NUMBER] ,\~як платіжними\~засобами дебетно-кредитного\~типу шляхом\~поповнення мобільного,\~зняття готівки,\~здійснення покупок,\~оплати послуг\~тощо.\~Згідно даних\~цієї виписки\~баланс на\~01.07.2025\~від`ємний\~ 35869,17\~ грн.\~Основна сума\~боргу по\~тілу кредиту\~з врахуванням\~відсотків,\~списаних за\~рахунок кредитного\~ліміту за\~накопичувальним підсумком\~утворилась протягом\~2023\~року,\~коли відповідач\~активно користувався\~коштами банку,\~однак повертав\~їх не\~вчасно та\~не в\~повному обсязі. Останнє зарахування коштів на погашення боргу шляхом списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,4% в сумі 1100,00 грн відбулось 11.11.2024 і на цю дату у відповідача була наявна заборгованість у розмірі 29943,65 грн. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Встановивши зміст спірних правовідносин та дослідивши подані позивачем матеріали, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Позивачем доведено виникнення та продовження між сторонами тривалих та безперервних договірних відносин (кредитного договору). З наданої стороною позивача виписки про рух коштів по картці позичальника убачається, що відповідач після отримання банківської картки активно користувався кредитними коштами. Таким чином, судом встановлено, що умови кредитування відповідач розумів та погодив, інформацію стосовно наданих фінансових послуг в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів" отримав, про що свідчить його дії по укладенню договору, подальше виконання ним умов кредитного договору відповідно до публічної пропозиції, відсутність будь-яких письмових заперечень щодо умов кредитування, строків тощо. Враховуючи викладене, банком та позичальником при укладенні кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов цього договору, позичальником підтверджено своїм підписом, що він ознайомлений з умовами кредитування та згодний з ними, договір укладено у письмовій формі у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитним договором, не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості та власного розрахунку суду не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі. У свою чергу виписка по картковому рахунку відповідача та розрахунок заборгованості за кредитним договором підтверджує неналежне виконання відповідачем умов та правил повернення кредитних коштів, внаслідок чого загальна сума кредитної заборгованості станом на 01.07.2025 року склала 35869,17 грн. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач користувався коштами Банку, наданими йому позивачем шляхом відновлювальної кредитної лінії з використанням платіжної картки, фактично прийнявши запропоновані банком умови та правила надання банківських послуг відповідного виду, та при цьому погасив не всю суму заборгованості (основне зобов`язання), а також не сплатив проценти, що нараховані на суму простроченого кредиту, суд вважає, що права та інтереси кредитодавця підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості в оспорюваній сумі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази позивача належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved