Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивачем, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай), в якому позивач просив: визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай), розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Чкалова» села Жадове колишньої Жадівської сільської ради Новгород-Сіверського (колишня назва - Семенівського) району Чернігівської області, що належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифіката на право земельну частку (пай) серія ЧН № 0222061 зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів право на земельну частку (пай) за № 347 від 20.11.1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що в селі Жадове Новгород-Сіверського (колишня назва Семенівського) району Чернігівської області проживав його дядько, [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті дядька залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Чкалова» села Жадове колишньої Жадівської сільської ради. Зазначене право належало покійному на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0222061, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 347 від 20 листопада 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє його можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Крім нього інших спадкоємців немає. Ухвалою судді від 15 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 03 листопада 2025 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце підготовчого судового засідання, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої у судове засідання прибути не має можливості, просить судовий розгляд провести без його участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Семенівський міський голова Новгород-Сіверського району Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого судового засідання, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без представника Семенівської міської ради, у задоволенні позовних вимог міська рада не заперечує. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання свого представника не направило, про поважні причини неявки представника суд не повідомило, письмове пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не подало. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області, завідувач Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Доля Наталія Миколаївна у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якого спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті або\~в окремій\~письмовій заяві.\~У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що в селі Жадове Новгород-Сіверського (колишнього Семенівського) району Чернігівської області проживав дядько позивача, [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті дядька позивача залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Чкалова» села Жадове колишньої Жадівської сільської ради. Зазначене право належало покійному на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0222061, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №347 від 20 листопада 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Крім нього інших спадкоємців немає. Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом щодо майна померлого [PERSON] , та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved