Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтеерсах [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] заповненої 08.07.1980 року, де невірно зазначено по-батькові. В обгрунтування заяви вказує, що у зв`язку з досягненням нею пенсійного віку, [PERSON] в листопаді 2024 року звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 12.11.2024 року заявниці відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не зараховано період роботи, згідно запису в трудовій книжнці серії [NUMBER] від 08.07.1980 року, зміна прізвища не завірена належним чином. Свідоцтво про шлюб не взято до уваги, оскільки зазначено по-батькові російською « [PERSON] », яке не співзвучно із написанням по-батькові української « [PERSON] », вказне в посвідці на постійне проживання [NUMBER] . Вказана помилка, що міститься в трудовій книжці, має значення для реалізації її права на пенсійне забезпечення. В судове засідання заявник та її представник не з`явились. Представник заінтересованої особи до судого засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної справи по суті, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів справи. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , уклали шлюб 10.07.1984 року, після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] , чоловіка [PERSON] . Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 08.07.1980 року на ім`я [PERSON] . Відповідно до Рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 057250005665 від 12.11.2024 до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 08.07.1980, оскьльки зміна прізвище не завірена належним чином. Свідоцтво про шлюб № [NUMBER] від 14.07.1984 не взято до уваги, оскільки зазначено по батькові, російською « [PERSON] », написання, якого не співзвучно з написанням по батькові, українською мовою « [PERSON] », вказаним в посвідці на постійне місце проживання [NUMBER] . Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд звертає увагу на те, що заявниця звернуласб із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, оскільки при зверненні до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у представленій нею трудовій книжці виявлено помилки у написанні по батькові, внаслідок чого виникла розбіжність з іншими документами, що зумовило не зарахування до страхового стажу періоди роботи, які вказані в трудовій книжці. Тобто, фактично заявник звернувся до суду про встановлення факту належності йому трудової книжки з метою подальшого звернення за призначенням пенсії за віком. У даному випадку заявником не ставиться питання підтвердження трудового (страхового) стажу, а лише підтвердження належності їй трудової книжки для реалізації права звернення щодо вирішення питання пенсійного забезпечення, відтак на даному етапі не вбачається спору про право. Окрім того, як зазначає Верховний суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~серпня 1993\~року за\~№ 637 визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документу, що підтверджують трудовий стаж та дають право на призначення пенсії. При цьому, відповідно до пункту 4\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 27\~квітня 1993\~року №\~301\~«Про трудові\~книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що дійсно існує розбіжність по батькові заявниці, що вказана в трудовій книжці з іншими належними їй документами. При цьому, суд звертає увагу на те, що заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею. Беручи до уваги також те, що встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права пенсійного забезпечення, при цьому внести відповідні виправлення до трудової книжки в позасудовому порядку заявниця не має можливості, відтак подана заява піставна та підлягає до задоволення.

Outcome: approved