Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

У квітні 2025 року позивач ТОВ "Фінпром Маркет" звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , згідно якого просив стягнути заборгованість за договором позики № 1181559 (ануїтет) у сумі 12 282,68 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.04.2021\~між ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~позики №\~1181559\~(ануїтет),\~за умовами\~якого Позикодавець\~надав відповідачу\~грошові кошти\~у розмірі\~6000\~грн.\~строк позики\~-\~64\~дні \~зі сплатою\~процентів у\~розмірі 1,52% (знижена процентна ставка), 1,60 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ухвалою від 17.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, 30.05.2025 на адресу суду подав заяву відповідно до якої позов визнає не заперечує проти задоволення, просив справу розглядати без його участі. Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, суд зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.04.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1181559 (ануїтет) за умовами якого позичальник отримав позику в розмірі 6 000 грн та зобов`язався її повернути через 64 дні зі сплатою відсотків за користування позикою: знижена процентна ставка 1,52%, базова процентна ставка у розмірі 1,6% за день користування позикою. Дата надання позики: 30.04.2021, дата повернення позики (останній день) 02.07.2021. У матеріалах справи відсутні відомості щодо продовження строку дії договору користування. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі - Правила) регламентують умови та порядок надання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошових коштів фізичним особам у позику на умовах повернення позики в кінці строку позики та містять перелік прав та обов`язків товариства та позичальника, а також інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору позики, що укладається між товариством та позичальником. Згідно з копією платіжної інструкції/операція 256еc3a0-989a-4237-ab8f-ce29be5421c1 від 30.04.2021 на рахунок № [NUMBER] 30.04.2021 перераховано грошові кошти в сумі 6 000 грн, номер замовлення № 13682568. 26.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» укладено договір факторингу № 2610 за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» належне йому право грошових вимог за вищевказаним кредитним договором до відповідача. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). 03.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФК за умовами якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» відступило позивачеві належне йому право грошових вимог за вищевказаним кредитним договором до відповідача. Згідно з реєстром заборгованості до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 1181559 (ануїтет). Відповідач порушив умови вищевказаного договору позики і тому має заборгованість в розмірі 12282,68 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 5258,24 грн, заборгованості за відсотками 7024,44 грн. Також відповідно до розрахунку заборгованості відповідач сплатив в рахунок погашення заборгованості 809 грн за вищевказаним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - зміна умов зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що не виконання відповідачем умов кредитного договору порушило право позивача на повернення кредитних коштів, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту по кредитному договору № 1181559 (ануїтет) від 30.04.2021 в сумі 5258,24 грн. Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 7\~024,44 грн. позивачем та первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» обрахувало їх станом на 22.07.2021. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по зазначеному кредитному договору. Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив на 64 дні з 30.04.2021 (дата надання позики) по 02.07.2021 (дата повернення позики (останній день). Доказів того, що позичальник в подальшому після 02.07.2021 ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за користування позикою становить 1,52% (знижена процентна ставка) на добу та 1,6% (базова процентна ставка) на добу користування позикою. Також суд враховує що відповідачем було частково погашено кредит 19.05.2021 у сумі 741,76 грн у рахунок погашення тіла кредиту та 67,24 грн у рахунок погашення відсотків. Здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором суд виходить з такого. У період з 30.04.2021 по 02.07.2021 розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати відповідач, з урахуванням часткової сплати заборгованості за тілом кредиту та часткової сплати заборгованості за відсотками, становив 5341,84 грн Отже, за кредитним договором підлягає стягненню загальна сума у розмірі 10600,08 грн, яка складається з: тіла кредиту 5\~258,24 грн; відсотків за користування кредитом 5341,84 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Отже з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Так, ця справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, позовна заява є типовою. За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2090, 53 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3020,5 грн. слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial