Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 27.12.2018 року Київським районним у місті Одесі ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до суду, звернулась [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Так, в матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] щодо розгляду справи за її відсутності, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить позов задовольнити, також у заяві зазначено, що спільна дочка [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу залишається проживати з нею, про що відповідач не заперечує. Також в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] щодо згоди на розірвання шлюбу та розгляду справи за його відсутності, в заяві також зазначено, що спільна дочка проживатиме з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2018 року Київським районним умісті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в одеській області, актовий запис №2546, що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Від даного шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Щодо наявності між сторонами спору про поділ майна подружжя в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо проживання спільної дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved