Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Санфорд Капітал, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з останнього суму заборгованості в розмірі 33838,96 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 18885,99 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14952,97 грн., з тих підстав, що відповідач добровільно не виконав зобов`язання за кредитним договором. Представник позивача надав письмове клопотання, за змістом якого просить справу розглядати у відсутності представника (а.с.69). Відповідач у наданий судом строк та станом на 29.10.2025 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 24.06.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту. Відповідно до умов вказаного кредитного договору АТ «Ідея Банк»\~ зобов`язується надати [PERSON] кредит на суму 18885 грн. 99 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених в договорі. Кредит\~ надається строком на 60 місяців. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»\~ укладено договір факторингу № 16/11-23, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором від 24.06.2019 (а.с.28-34). Згідно витягу з реєстру боржників від 16 листопада 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»\~\~ набуло права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] за кредитним договором від 24.06.2019 року у розмірі 33838,96 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 18885,99 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14952,97 грн. (а.с.36-37). 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»\~ та ТОВ «Санфорд Капітал»\~ укладено договір факторингу № 29/12-23, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором від 24.06.2019 (а.с.21-27). Згідно витягу з реєстру боржників ТОВ «Санфорд Капітал»\~ набуло права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] за кредитним договором від 24.06.2019\~ року у розмірі 33838,96 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 18885,99 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14952,97 грн. (а.с.38). Згідност.16 ЦПК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 24.06.2019 року, таким чином між позивачем та первісним кредитором виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості\~ відповідача за кредитним договором від 24.06.2019\~ року заборгованість складає 33838,96 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 18885,99 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14952,97 грн. (а.с. 47). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач [PERSON] не оспорював договір позики, укладений між ним та АТ «Ідея Банк», не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі. Від [PERSON] не надійшло заперечень про те, що між АТ «Ідея Банк» та ним було укладено договір позики, та, що за вказаним кредитним договором в нього мається заборгованість в сумі 33838,96 грн. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Таким чином, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 24.06.2019 року в розмірі 33838,96 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 18885,99 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14952,97 грн.

Outcome: partial