Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

24.10.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача - адвокат Волошин І.В., подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 344/13351/25 про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. Судом отримана така 27.10.2025. Заяву обґрунтовує тим, що 20.10.2025 Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, по справі № 344/13351/25, яким позов задоволено. У позовній заяві було зазначено, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 30.04.2024 між [PERSON] та Адвокатським бюро «Іллі Волошина» було укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 9.2 Договору про надання правничої допомоги гонорар а правничу допомогу, що надається клієнту, сплачується в розмірі 6 000,00 грн., та [PERSON] було здійснено повну оплату за надання правничої допомоги, згідно договору. Судом не здійснювався виклик учасників справи, що узгоджується з ч. 3 ст. 270 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку: Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.10.2025 позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 22\~610 гривень безпідставно отриманих грошових коштів. Відповідно до\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача ( ст. 141 ЦПК України). За змістом\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно з ч. 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої\~допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд приймає до уваги, що представником позивача у позовній заяві зазначено, що позивач очікує понести витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн. Разом з тим, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Представник позивача адвокат Волошин І.В. здійснює свою діяльність на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВК №1180017 від 13.07.2025 у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області, виданого адвокатом Волошин І.В. ( а.с. 7 зворот). Договір про надання правничої допомоги між Адвокатським бюро «Іллі Волошина» та [PERSON] було укладено 30.10.2024. Згідно з п. 9.2. договору про надання правничої допомоги від 30.10.2024 гонорар Адвокатського бюро за правничу допомогу, що надається клієнту сплачується в розмірі 6000 грн. Відповідно до платіжної інструкції №172 від 10.12.2024 ФОП [PERSON] було оплачено АБ Іллі Волошина 4000 грн., та квитанції до прибуткового касового ордера №20/10/25 АБ «Іллі Волошина» прийнято від [PERSON] 2000 грн. Згідно з акту приймання-передачі від 20.10.2025 складеним між Адвокатським бюро «Іллі Волошина» та [PERSON] , про те, що Адвокатським бюро «Іллі Волошина» було виконано наступні послуги: підготовка вимоги про повернення безпідставно набутих коштів; проведення детального юридичного аналізу для подання позовної заяви та правові підстави для заявлення вимог; аналіз судової практики Верховного Суду та судів апеляційної інстанції з аналогічних категорій справ; надання усних та письмових правових консультацій клієнту на всіх етапах судового процесу; підготовку та подання до суду письмових пояснень; участь у всіх судових засіданнях, включаючи підготовчі та основні засідання по суті справи, в тому числі - у судових дебатах; підготовку заяви про стягнення витрат на правову допомогу; правове супроводження справи до винесення остаточного рішення та процесуальних наслідків його виконання. Клієнт [PERSON] отримав дані послуги в повному обсязі, претензій до їх якості не має, оплата здійснена в повному обсязі в розмірі 6000 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи реальний обсяг допомоги представника позивача у суді, час витрачений на надання таких послуг (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість судових засідань), критерій реальності таких витрат, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним, завищеним та таким, що не відповідає складності справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг. З огляду на викладене, з урахуванням категорії справи, часу витраченого адвокатом на підготовку позовної заяви, додаткових пояснень у справі від 21.08.2025, додаткових пояснень у справі від 21.09.2025, клопотання про долучення доказів, заяви про розгляд справи без участі, участь у судових засіданнях, між тим і у режимі відеоконференції, зокрема : 05.09.2025 з 09 год. 30 хв. 39 сек. по 09 год. 35 хв. 08 сек.; 23.09.2025 з 14 год. 04 хв. 05 сек. по 14 год. 18 хв. 14 сек.; 20.10.2025 з 09 год. 02 хв. 48 сек. по 09 год. 34 хв. 59 сек., а також виходячи із засад об`єктивності, розумності, справедливості, обґрунтованої заяви про зменшення таких витрат та часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат, що понесені позивачем на правничу допомогу саме в сумі 3 500 грн.

Outcome: approved