Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість у розмірі 1263,44 грн., яка складається з 951,39 грн. за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2019 по квітень 2021, інфляційні втрати у розмірі 241,83 грн., 3% річних у розмірі 70,22 грн., а також судові витрати по справі в склад яких входить 968,96 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивували тим, що Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2023 КП «Екосервіс» Калуської міської ради визнано банкрутом. Відповідно до протоколу електронного аукціону №BRD001-UA-20241028-00226 від 07.11.2024 переможцем аукціону є ФОП [PERSON] 14.11.2024 на підставі вказаного протоколу аукціону між КП «Екосервіс» Калуської міської ради та ФОП [PERSON] укладено акт про придбання майна на аукціоні. Згідно Додатку №1 до вказаного Акту зазначено перелік фізичних осіб, які мають заборгованість перед КП «Екосервіс» Калуської міської ради. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Придбавши майно КП «Екосервіс» Калуської міської ради позивач отримав право вимоги, яке раніше належало КП «Екосервіс» Калуської міської ради, що надає статус правонаступника, тобто є новим кредитором до [PERSON] який є споживачем житлово-комунальних послуг, які надавалися КП «Екосервіс» Калуської міської ради, правонаступником якого є ФОП [PERSON] . Відповідно до Акту звірки розрахунків за особовим рахунком № [NUMBER] за період з жовтня 2019 по квітень 2021 заборгованість з надання послуг з управління побутовими відходами [PERSON] становить 951,39 грн. Оскільки відповідач не погасив дану заборгованість перед позивачем, як правонаступником КП «Екосервіс» Калуської міської ради, позивач має право вимагати відшкодування інфляційних витрат розмір яких склав 241,83 грн. та нарахування 3% річних на суму заборгованості, яка склала 70,22 грн. Відповідач добровільно вказану заборгованість не погашає, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути в примусовому порядку вказану вище заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подавав, однак 29.09.2025 подав заяву, в якій вказав, що 951,39 грн боргу ним сплачено у добровільному порядку. 21.10.2025 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить стягнути з\~\~ [PERSON] заборгованість у розмірі 312,05 грн яка складається з інфляційних втрат у розмірі 241,83 грн., 3% річних у розмірі 70,22 грн., а також судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3252,69 грн та судовий збір у розмірі 968,96 грн. Зменшення позовних вимог мотивоване тим, що відповідачем на рахунок позивача було перераховано грошові кошти у розмірі 951,39 грн. в рахунок оплати боргу. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, з наступних підстав. Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2023 КП «Екосервіс» Калуської міської ради визнано банкрутом. Відповідно до протоколу електронного аукціону №BRD001-UA-20241028-00226 від 07.11.2024 переможцем аукціону є ФОП [PERSON] та 14.11.2024 на підставі вказаного протоколу аукціону між КП «Екосервіс» Калуської міської ради та ФОП [PERSON] укладено акт про придбання майна на аукціоні. Згідно з додатком № 1 до акту про придбання майна на аукціоні зазначено перелік фізичних осіб, які мають заборгованість перед КП «Екосервіс» Калуської міської ради, зокрема, в якому містяться відомості про [PERSON] у якої наявна заборгованість у розмірі 951,39 грн. за адресою [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки № 443691496 від 16.09.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна будинок за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно з актом звірки розрахунків за особовим рахунком № [NUMBER] за період з жовтня 2019 по квітень 2021 розмір заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] , становить 951,39 грн. Як вбачається з платіжної інструкції №Е5ХН-4КС2-22ЕМ-М49Т від 26.09.2025 [PERSON] здійснив оплату на рахунок ФОП [PERSON] у розмірі 951,39 грн. Відповідно до ч. 1 статті 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~року №\~2189-VIII\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Як свідчить тлумачення статті 526\~ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно ч. 1, 2 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані Простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до п.3,4 ч.1ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: згідно п. 3. - сплата неустойки; згідно п.4. - відшкодування збитків та моральної шкоди. До того згідно ч 1 ст. 623 боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При цьому згідно ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч. 3ст. 20 Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1ст. 355 ЦПК України. Отже, у разі заміни сторони зобов`язання до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Позивачем не надано доказів того, що набуте ним право вимоги заборгованості в сумі 951,39 грн. включає в себе відповідні нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Зокрема, акт про придбання майна на аукціоні не передбачає, що позивач набув право вимоги, окрім суми боргу, на такі нарахування. Отже, за висновком суду позивач набув права на нарахування 3% річних та інфляційних з моменту набуття права вимоги на дебіторську заборгованість КП «Екосервіс», тобто з 14.11.2024. Таким чином, згідно перерахунку розмір, нарахованих за період з 14.11.2024 до 22.09.2025 3% річних складає 24,46 грн., а інфляційних втрат\~94,15 грн. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості - підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви у цій справі сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн. Оскільки, судом задоволено 38% позовних вимог, то з відповідача слід стягнути 368,20 грн. судового збору. Також представник позивача просить стягнути судові витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3252,69 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір №14/01 від 14.07.2025 року, додаток №1 до договору, Акт №53 здачі приймання до договору про надання професійної правничої допомоги. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1\~236,02 грн. (3252,69 грн х 38%/100 = 1\~236,02 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial