Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з заявою про оголошення особи померлою, заінтересовані особи Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] є дружиною солдата [PERSON] , [INFO] . Так, 24.09.2024 р. [PERSON] отримала сповіщення сім`ї від 24.09.2024 № 142 про те, що її чоловік, солдат [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф, 19.09.2024 р. зник безвісті поблизу населеного пункту Торецьк, Бахмутського району, Донецької області. Згідно Витягу з акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] подія трапилась під час виконання службових обов`язків, виконуючи бойові завдання згідно бойового розпорядження, в районі виконання завдань. Фізична особа, яка пропала безвісті у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Судове рішення про оголошення [PERSON] загиблим (померлим) необхідно заявнику для оформлення спадщини. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця загиблим (померлим) під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, датою смерті вважати [INFO] , місце смерті м. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала з викладених у ній підстав, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв не надав. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв не надав. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Судом встановлено, що 28.08.2009 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 566. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Згідно зі сповіщенням сім`ї № 142 від 24.09.2024 року, [PERSON] повідомлено, що її чоловік, солдат [PERSON] , [INFO] , стрілець-помічник гранатометника 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти в/ч [NUMBER] , під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ, 19.09.2024 р. зник безвісти, поблизу н.п. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області. Відповідно до Витягу із акту службового розслідування від 14.10.2024 року, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] , на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 16.08.2024 р. № 303-РС, у відповідності до наказу командира військової частини [NUMBER] від 19.08.2024 № 235 (по стройовій частині) з 19.08.2024 зарахований до списків особового складу та призначений на посаду: солдат [PERSON] , стрілець-помічник гранатометника 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] . На підставі бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 17.11.2023 № 1878дск та згідно бойового наказу командира військової частини [NUMBER] № 41/дск від 17.11.2023, військова частина [NUMBER] перейшла в оперативне підпорядкування ОТУ « [INFO] » та перемістилася з місця зосередження в с. Таврійське Запорізького району Запорізької області до вихідного району для наступу з центром в населеному пункті м. Покровськ Донецької області. Із пояснень військовослужбовців встановлено, що 19.09.2024 р. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області група потрапила під щільний стрілецький та мінометний обстріл силами противника, через що частині бойової групи прийшлось відійти до більш безпечного місця, але військовослужбовці: солдат [PERSON] …до них не вийшли, зв`язок із ними був втрачений. За даними аеророзвідки на дану позицію зайшов ворог, тому вказані військовослужбовці вважаються безвісті зниклими, амуніція втраченою. Пошукові заходи здійснити неможливо через те, що на місці подій знаходиться ворог. Будь-які відомості щодо перебування солдата [PERSON] у бою з ознаками алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння під час проведення службового розслідування не встановлені. Також, під час службового розслідування не встановлено наявності будь-яких неправомірних дій зі сторони солдата [PERSON] . За результатами проведення службового розслідування встановлено, що причиною зникнення безвісти 19.09.2024 поблизу населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області солдата [PERSON] , стрільця-помічника гранатометника 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] є ведення бойових дій проти збройних сил держави-агресора російської федерації. Згідно із Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.10.2024 року, у ВП № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 12024082040001470, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Згідно даних ЄРДР 30.09.2024 року до поліції надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , про те, що з 14.09.2024 зник безвісти її син військовослужбовець ЗСУ ВЧ [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання в н.п. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області (ЄО 23416 від 30.09.2024). [PERSON] , [INFO] (місце народження: Казахстан, Уральська обл., Терехтинський район, Федорівка) внесений до єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, який сформований Міністерством внутрішніх справ України № 20241119-2110 від 19.11.2024 р. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісті за особливих обставин: 19.11.2024 р. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно із ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Слід зауважити, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням приписів статті 46 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що вищевказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у районі воєнних (бойових) дій чоловіка [PERSON] [PERSON] та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті [INFO] в м. Торецьк, Бахмутського району, Донецької області. Крім того, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, оскільки вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. З моменту вказаної події 19.09.2024 р. до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше одного року. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Враховуючи вищевикладене, вивчивши заяву та матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява про оголошення особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також, суд зауважує, що згідно зі ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved