Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

У червні 2025 року позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна компанія «Проспект» (код ЄДРПОУ 41900129, м. Запоріжжя), подав до суду цю заяву, пред`являючи позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на предмет солідарного стягнення з останніх заборгованості по оплаті за послуги з управління будинком в загальному розмірі 52 458, 77 грн., з яких: 40 297,49 грн. сума основного боргу, 2 275,29 грн. 3% річних, 9 885,99 грн. інфляційне збільшення, а також судового збору за пред`явлення цього позову в сумі 3 028 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 09 листопада 2018 року між ТОВ «Житлово-сервісна компанія «Проспект» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] було укладено договір про надання послуг з управління будинком за вказаною адресою. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . За договором від 09 листопада 2018 року позивач є управителем та виконавцем житлово-комунальних послуг, а відповідачі є співвласниками будинку та замовниками вказаних послуг. Відповідачі користувалися наданими ТОВ «ЖСК «Проспект» послугами, однак не здійснюють оплату за отримані житлово-комунальні послуги та станом на 22 травня 2025 року у відповідачів існує заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 грудня 2018 року по 22 травня 2025 року у розмірі 40 297, 49 грн. Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами умов договору про надання послуг, позивачем нараховані по ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 2 275,29 грн. та інфляційне збільшення в розмірі 9 885,99. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання послуги з управління будинком загальному розмірі 52 458, 77 грн., з яких: 40 297,49 грн. сума основного боргу, 2 275,29 грн. 3% річних, 9 885,99 грн. інфляційне збільшення, а також судовий збір за пред`явлення цього позову в сумі 3 028 грн. 28 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] за довіреністю [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого випливає, що [PERSON] визнає себе фактичним користувачем комунальних послуг та єдиним постійним мешканцем квартири [ADDRESS] за вказаний позивачем період з 01 грудня 2018 року по 22 травня 2025 року, відповідно в цій частині та за вказаний період визнає суму нарахованого боргу. [PERSON] визнав позов частково, а саме в частині нарахування заборгованості за період з 01 грудня 2018 року по лютий 2022 року. З лютого 2022 року по теперішній час [PERSON] є військовослужбовцем, у зв`язку з чим не користується вказаними послугами. Також посилається на те, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій мають пільги у розмірі 75% знижки за плату з користування житлом та за користування комунальними послугами, а у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» щодо військовослужбовців не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти. З урахуванням того, що з лютого 2022 року [PERSON] має статус військовослужбовця Збройних сил України, то на нього поширюється пільги передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Щодо нарахованої позивачем заборгованості до [PERSON] представник відповідачів [PERSON] зазначила, що [PERSON] помер до відкриття провадження по справі та навіть до звернення позивача до суду, а саме у 2017 році, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги позивача такими, що є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Також представник відповідачів [PERSON] зазначила, що позовні вимоги до [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з огляду на те, що остання не є фактичним користувачем послуг та не користувалась наданими послугами протягом усього періоду на який посилається відповідач. [PERSON] з 21 квітня 2015 року не проживає в квартирі [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] навіть не зареєстрована за адресою вказаної квартири, а зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Так, представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , з урахуванням зазначеного вище, вважає, що загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] становить 29 533,31 грн., яка складається з 343,16 грн. - житлово-комунальні послуги та 19,19 грн. - тверді побутові відходи за місяць, за період з 01 грудня 2018 року по лютий 2022 року. З лютого 2022 року, з урахуванням наявних пільг [PERSON] , 343,16 грн. - житлово-комунальні послуги та 19,19 грн. тверді побутові відходи за місяць. З березня 2023 року 343,16 грн. - житлово-комунальні послуги та 22,31 грн. - тверді побутові відходи за місяць. Щодо нарахованих 9 885,99 грн. збитків від інфляції та 3% річних на суму 2 275,29 грн., то такі вимоги відповідачами не визнаються. Позивачем не доведено належними доказами нарахування зазначених сум, а довідки надані позивачем є такими, що не відповідають вимогам ДСТУ, а саме не містять переліку конкретних послуг за які наявна заборгованість, а також не містять в собі дати їх складання, вихідного номеру, назви міста а також повної назви вулиці, що може свідчити про помилкове нарахування боргу. Також зазначають, що позивачем не надано показників з лічильника по спірним періодам, що спростовує позицію щодо безспірного стягнення заборгованості та її наявності. Представник позивача своїм правом на надання відповіді на відзив не скористався. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 05 червня 2025 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року провадження у справі відносно [PERSON] закрито. У судовому засіданні 12 серпня 2025 року відповідач [PERSON] та представник відповідачів - [PERSON] визнали позов частково, а саме частину від заявленої позивачем суми. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в позові клопотав про розгляд справи за його відсутності. 20 серпня 2025 року від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її та відповідачів відсутності, в якій представник відповідачів при ухваленні рішення просила врахувати обставини, викладені відповідачами у відзиві, а також надані 19 серпня 2025 року відповідачами докази. Суд, заслухавши усні пояснення відповідача та представника відповідачів, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності (а.с.14, 124): [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01 грудня 2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, та - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 липня 2025 року, виданого після [PERSON] , який помер [INFO] ; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01 грудня 2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01 грудня 2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , від 20 липня 2018 року ТОВ «Житлово-Сервісна Компанія «Проспект» визначена управителем багатоквартирного будинку (а.с.15-33,34). 09 листопада 2018 року між ТОВ «ЖСК «Проспект» та відповідачами в особі уповноваженої особи співвласників будинку [PERSON] укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , узгоджено вимоги до якості послуг з управління будинком (додаток 4 до типового договору) та кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 35-39, 40, 41). 01 грудня 2019 року між ТОВ «ЖСК «Проспект» та відповідачами в особі уповноваженої особи Медведевої Н.Б. було укладено додаткову угоду №1/12 до договору від 09 листопада 2018 року відповідно до якої сторони узгодили збільшення суми ремонтного фонду з 01 грудня 2019 року (а.с. 42). 01 лютого 2022 року між ТОВ «ЖСК «Проспект» та відповідачами в особі уповноваженої особи Медведевої Н.Б. було укладено додаткову угоду № 3 до договору від 09 листопада 2018 року відповідно до якої сторони узгодили внести зміни до договору в частині вивезення твердих побутових відходів (а.с. 43). 01 січня 2023 року між ТОВ «ЖСК «Проспект» та відповідачами в особі уповноваженої особи Медведевої Н.Б. укладено додаткову угоду № 01/23 до договору від 19 листопада 2018 року відповідно до якої внесені змінив тому числі п.10 договору в частині ціни послуг (а.с.44-47). Цього ж дня 01 січня 2023 року між вказаними сторонами укладена додаткова угода № 3 до основного договору від 09 листопада 2018 року, якою внесені зміни до Додатку № 5, тобто до [PERSON] витрат на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.48). 01 березня 2023 року між сторонами укладена додаткова угода № 5 до основного договору в частині розміру оплати за вивезення твердих побутових відходів (а.с.49). Для оплати наданих послуг по квартирі за адресою: [ADDRESS] , на ім`я власника [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Як видно з актів звіряння по квартирі [ADDRESS] , за період з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2020 року нарахована заборгованість в загальному розмірі 10 029,40 грн., за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2022 року нарахована заборгованість в загальному розмірі 11 477,19 грн. та за період з 01 січня 2023 року по 01 квітня 2025 року нарахована заборгованість в загальному розмірі 18 790,90 грн., що разом становить 40 297,49 грн. (а.с. 11, 12, 13). За даними актів звіряння по квартирі [ADDRESS] , ТОВ «ЖСК «Проспект» нараховував щомісячні платежі а саме: з 01 грудня 2018 року встановлено тариф за житлово комунальні послуги у сумі 3,60 грн/кв.м., у зв`язку з чим за період з грудня 2018 року по березень 2019 року щомісяця нараховувався платіж у розмірі 346,32 грн.; з 01 квітня 2019 року встановлено тариф за вивіз твердих побутових відходів у сумі 51,24 грн., у зв`язку з чим у період з квітня 2019 року по листопад 2019 року щомісяця нараховувався платіж у розмірі 397,56 грн., а з 01 грудня 2019 року встановлено тариф за житлово комунальні послуги у сумі 4,39 грн/кв.м., у зв`язку з чим за період з грудня 2019 року по січень 2022 року щомісяця нараховувався платіж у розмірі 473,56 грн., з 01 лютого 2022 року встановлено тариф за вивіз твердих побутових відходів у сумі 61,40 грн., у зв`язку з чим у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року щомісяця нараховувався платіж у розмірі 483,72 грн., з 01 січня 2023 року встановлено тариф за житлово комунальні послуги у сумі 6,50 грн/кв.м., у зв`язку з чим за період з січня 2023 року по лютий 2023 року щомісяця нараховувався платіж у розмірі 686,70 грн., з 01 березня 2023 року встановлено тариф за вивіз твердих побутових відходів у сумі 71,40 грн., у зв`язку з чим у період з березня 2023 року по березень 2025 року щомісяця нараховувався платіж у розмірі 696,70 грн. (а.с. 11, 12, 13). Разом з тим, вказаний розрахунок за актами суд прийняти до уваги не може, виходячи з наступного. З наданої представником відповідачів довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №23013 від 18 серпня 2025 року, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] , до складу сім`ї зареєстрованих входять [PERSON] , [INFO] , яка є співвласницею та зареєстрована 09 березня 1993 року, та [PERSON] , [INFO] , який є співвласником та зареєстрований 03 травня 2001 року (а.с.123). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 07 червня 2025 року №2025/007550307 [PERSON] , [INFO] , з 21 квітня 2015 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.96). Також, з наданого представником відповідачів свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним О.С., вбачається, що [PERSON] набула права власності на 1/4 частку зазначеної квартири, яка належала [PERSON] , 25 липня 2025 року, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №437001352 від 25 липня 2025 року (а.с.121, 122). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] про що Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внесено актовий запис №408 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2017 року (а.с.97). Також, відповідно до наданої представником відповідачів копії військового квитка серії [NUMBER] , видного [INFO] 16 квітня 2014 року, [PERSON] з 23 лютого 2022 року призваний до Збройних Сил України та проходить військову службу, а також є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] виданим Управлінням персоналу штабу корпусу резерву СВ ЗС України 17 листопада 2023 року (а.с.98-104, 106). Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст.ст. 10, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, в тому числі, визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Співвласник зобов`язаний, серед іншого, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно із ч. 1 ст. 17 цього Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Положення цього Закону застосовуються до відносин, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників житлових та нежитлових приміщень у гуртожитках, на які поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Згідно ч.1 та ч.3 ст. 4 вказаного Закону власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Відповідно до вимог ч. ч.2, 3 ст. 8 вказаного Закону обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласник звільняється від відповідальності за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, якщо доведе, що належним чином виконав відповідні обов`язки співвласника. Обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно ст. 7 до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку, зокрема, зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18), від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18). Крім того, відповідно до п. п. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються пільги: 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю) та 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зважаючи на викладене, та враховуючи норми ст. 8 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» відповідальність за прострочення виконання зобов`язань з утримання житлового приміщення співвласники несуть пропорційно своїй часті у праві власності, яка у даній справі є частковою, а не спільною сумісною, у зв`язку з чим і заборгованість у відповідачів виникла субсидіарна, а не солідарна. Так, враховуючи встановлені позивачем тарифи та їх зміни, сума за послуги з управління, що нараховується на всіх співвласників квартири пропорційно їх часткам у праві часткової власності та сума за тверді побутові відходи, що розраховується за фактичною кількістю зареєстрованих у квартирі споживачів, що прострочена відповідачами та підлягає стягненню на користь позивача розраховується наступним чином. У період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2019 року ціна послуги з управління (що включає витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку) складала для співвласників квартири [ADDRESS] (що знаходиться на 1 поверсі) 3,60 грн. за 1 кв.м., тобто з урахуванням площі квартири [ADDRESS] у 96,2 кв.м. 346,32 грн. на місяць (3,60х96,2=346,32), а разом за вказаний період у 12 місяців 4155,84 грн., з яких сплачено було у січні 2019 року 692,64 грн., і загальний залишок боргу склав 3463,20 грн., з яких заборгованість згідно часток відповідачів у праві власності на квартиру складає у [PERSON] (1/2 частка) 1731,60 грн., у [PERSON] (1/4) 865,80 грн., у [PERSON] (1/4) 865,80 грн. За період з 01 грудня 2019 року по 01 січня 2023 року ціна послуг з управління складала 4,39 грн. для співвласників квартири першого поверху за 1 кв.м., тобто 422,32 грн. (4,39х96,2=422,32) на місяць, у зв`язку з чим за 37 місяців нараховано 15625,84 грн. Тому, згідно часток у праві власності на квартиру [PERSON] (1/2) та [PERSON] (1/4) складатиме у [PERSON] 7812,92 грн. та у [PERSON] 3906,46 грн., [PERSON] 3906,46 грн. Крім того, один із співвласників частки квартири [PERSON] з часу видачі посвідчення серії [NUMBER] 17 листопада 2023 року як учасник бойових дій має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, зокрема, встановлення за п.5 ч.1ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у 75-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. За період з 01 січня 2023 року по 22 травня 2025 року ціна послуг з управління складала 6,50 грн. для співвласників квартири першого поверху за 1 кв.м., тобто 625,30 грн. (6,5 грн.х96,2 = 625,30) на місяць, у зв`язку з чим за вказаний період нараховано 15632,50 грн. (625,30х25 міс.=15632,50 грн.), з яких заборгованість [PERSON] 7816,25 грн., [PERSON] 3908,13 грн., а [PERSON] 2149,47 грн. (625,30/4 = 156,33х10 міс. = 1563,30 грн. + 586,22 (пільга у 75% з 17 листопада 2023 року по 22 травня 2025 року: 2344,88х25%=586,22 грн.). Таким чином, загальний розмір заборгованості по оплаті за управління, що підлягає стягненню за комунальні послуги на користь позивача за період з 01 грудня 2018 року по 22 травня 2025 року складає 26397,24 грн., де частка [PERSON] складає 10795,12 грн. (1731,60 +7812,92 + 7816,25 =17360,77 грн.), [PERSON] 6921,73 грн. (865,80+3906,46+2149,47 = 6921,73 грн.), [PERSON] 8680,39 грн. (865,80 +3906,46+3908,13 = 8680,39 грн.). Щодо заборгованості за вивезення твердих побутових відходів, то суд виходить з того, що позивачем не надано жодних доказів встановлення окремої плати за вивезення твердих побутових відходів з часу укладення типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком 09 листопада 2018 року до внесення змін 01 лютого 2022 року Додатковою угодою № 3 до договору від 09 листопада 2018 року у додатки №№4 та 5 в частині вивезення твердих побутових відходів та визначення тарифу у 30,70 грн. з зареєстрованої особи, тому суд критично ставиться до нарахувань за актами звіряння по квартирі [ADDRESS] (а.с.11, 12) за період з 01 квітня 2019 року, коли позивачем встановлено нарахування за вивезення ТПВ у 51,4 грн., до 01 лютого 2022 року, тобто до часу укладення додаткової угоди № 3, що долучена до позовної заяви. З 01 лютого 2022 року згідно умов додаткової угоди № 3 від 01 лютого 2022 року визначена плата за вивезення твердих побутових відходів в розмірі 30,70 грн. з зареєстрованої особи, у зв`язку з чим з 01 лютого 2022 року по 01 березня 2023 року заборгованість відповідачів, які зареєстровані у квартирі [ADDRESS] [PERSON] 399,10 грн. ( 30,70 грн.х13 міс. = 399,10 грн.) та [PERSON] складає 399,10 грн. (30,70 грн.х13 міс =399,10 грн.), а всього 798,20 грн. З 01 березня 2023 року на підставі додаткової угоди № 5 до договору від 09 листопада 2018 року розмір оплати за вивезення твердих побутових відходів збільшено до 35,70 грн. з зареєстрованої особи, у зв`язку з чим за період з 01 березня 2023 року по 22 травня 2025 року виникла заборгованість у [PERSON] 963,90 грн. (35,70 х27 =963,90 грн.), у [PERSON] 455,18 грн. (35,70 грн.х8=285,60 грн.+ 169,58 грн. (пільга 75% з 17 листопада 2023 року по 22 травня 2025 року: 963,90 285,60 = 678,30х25%= 169,58 грн.). Таким чином, заборгованість за вивезення твердих побутових відходів за період з 01 лютого 2022 року по 22 травня 2025 року складає у [PERSON] 1363,00 грн., у [PERSON] 854,80 грн., а всього за вивіз твердих побутових відходів 2217,28 грн. Доводи представника відповідача про те, що один із співвласників не проживає у квартирі та не користується послугами позивача суд до уваги не приймає, оскільки невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (частина третя статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII). Вирішуючи позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданого позивачем до позову розрахунку інфляційних витрат та 3% відсотків річних вбачається, що інфляційні витрати розраховані за період з лютого 2021 року по квітень 2025 року та становить 9 885,99 грн., 3% річних розраховані за період з 21 січня 2021 року по 22 травня 2025 року та становить 2 275,29 грн. (а.с. 6-9). Разом з тим, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Зважаючи на викладену норму, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних за прострочення зобов`язання відповідачем [PERSON] перед позивачем, як військовослужбовцем, мобілізованим у квітні 2014 року (за даними військового квитка) а учасником бойових дій з 17 листопада 2023 року, у зв`язку з чим в цій частині вимог належить відмовити. Починаючи з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України був введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, що Указом Президента України продовжено до 07 серпня 2025 року, що впливає на строки позовної давності, які зупинялися на період воєнного стану згідно п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (Станом на день подання позовної заяви), як і на період карантину в силу п. 12 вказаних Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. При цьому, суд приймає до уваги, що індекс інфляції позивачем взятий до розрахунку правильний, як і визначений вірно період нарахування інфляційних втрат, проте, з огляду на помилковий розрахунок позивача щомісячної суми заборгованості, втрати від інфляції складатимуть за наведеною позивачем формулою у [PERSON] 2982,70 грн., у [PERSON] 2129,52 грн., та 3% річних у [PERSON] складатиме 686,48 грн., у Пайос Юлії 490,11 грн. Посилання представника відповідача на п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», що передбачали заборону нарахування інфляційних втрат та 3% річних суд до уваги прийняти не може, оскільки Верховний Суд уже зауважував, що вказана правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові (постанова Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 07 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21). Судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України підлягають покладенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір з [PERSON] в сумі 913,56 грн. ((3028х15827,30)/52458,77=913,56), з [PERSON] - в сумі 448,87 грн. ((3028х7776,53)/52458,77=448,87), з [PERSON] - 652,25 грн. ((3028х11300,02)/52458,77=652,25).

Outcome: partial