Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву від 12 серпня 2020 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі Анкети-заяви йому було відкрито картковий рахунок, надана кредитна картка та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідач користувався кредитними коштами, частково сплачував заборгованість за договором. Згодом відповідачем отримана кредитна картка з іншим строком дії. У процесі користування рахунком відбувалася зміна відсоткової ставки. Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості. Станом на 14 липня 2025 року заборгованість відповідача становить 63\~358,10 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 49 970,00 грн, заборгованості за відсотками 13\~388,10 грн. Позивач просить стягнути зазначену заборгованість на свою користь. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась судом своєчасно і належним чином. Представник позивача про причини неявки не повідомив, заперечень проти заочного розгляду справи не надав. Відповідач в судове засідання призначене на 30.09.2025 року не з`явився, через систему «Електронний суд» направив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про його неплатоспроможність. В судове засідання, призначене на 30.10.2025 відповідач повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 30 липня 2025 року позовна заява надійшла до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, ухвалою якого від 01.08.2025 справу передано за підсудністю до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 26 серпня 2025 року позовна заява, передана за підсудністю, надійшла до суду. Ухвалою Інгулецького\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~01\~вересня 2025\~року \~позов прийнято\~до розгляду\~та \~відкрито провадження\~у справі.\~Призначено розгляд\~справи по\~суті в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, судом вважає встановленими такі обставини. 12\~серпня 2020\~року між\~АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ\~КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК\~"ПРИВАТБАНК")\~та [PERSON] укладено договір банківського рахунку, який складається із Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідних розділів Умов та Правил надання банківських послуг. 12 серпня 2020 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому є інформація про відсоткові ставки за кредитом. 09 січня 2024 року відповідачем також підписана заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, чим приєднався до відповідних розділів Умов та Правил надання банківських послуг та уклав змішаний договір з АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: договір банківського рахунку, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «кредитна картка», «оплата частинами», «миттєва розстрочка». Із виписки за договором за період з 01 вересня 2020 року по 14 липня 2025 року видно операції за картками, зокрема оплата товарів та послуг, переказ зі своєї картки, поповнення своєї картки тощо. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором станом на 14 липня 2025 року становить 63\~358,10 грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 49 970,00 грн, заборгованості за простроченими відсотками 13 388,10 грн. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено що заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 12 серпня 2020 року та 09 січня 2024 року підписана відповідачем із застосуванням цифрового власноручного підпису. Згідно з п.п.5 п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 151 від 13 грудня 2019 року (далі Положення), цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення (п. 6 Положення). Таким чином, між сторонами укладено електронний договір. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1,\~ч.5\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами. Посилання відповідача на наявність на розгляді в Господарському суді Дніпропетровської області заяви про його неплатоспроможність не є слушним. Так із даних Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 у справі №904/2977/25 та від 02.10.2025 у справі №904/4871/25 заяви [PERSON] про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність були повернуті заявнику у зв`язку із не усуненням недоліків таких заяв. Таким чином, встановлено відсутність на розгляді Господарського суду заяви, про яку зазначав відповідач, а тому відсутні перешкоди для розгляду даної справи судом. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування факту користування кредитними коштами, наявності суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надав, будь-яких клопотань не заявляв. Доводи позивача щодо порушення його права на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем,\~а також\~щодо розміру\~заборгованості нічим\~не спростовано,обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи зазначені\~обставини,оцінив\~кожний доказ\~з точки\~зору їх\~належності та\~допустимості,\~а сукупності\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved