Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Представник ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - Стеценко М.В. звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №8244147, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 18.01.2025 в розмірі 38055,00 грн, мотивуючи тим, що відповідач порушив умови Договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 38055,00 грн та стягнути судові витрати. Ухвалою від 08.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 11 год. 00 хв. 05.09.2025 у приміщенні суду. 12.08.2025 до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, сформована засобами підсистеми «Електронний суд», у якій викладено відзив на позовну заяву. У заяві зазначається, що відповідач [PERSON] вважає позов необґрунтованим, покликаючись на таке. Так, відповідно до поданих документів позивач, на підтвердження виконання ним зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором відповідачу, надає довідку ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД000029036/TНПП від 15.05.2025 про прийняття до виконання платіжної інструкції, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 15 000,00 грн, перерахувавши кошти на банківський рахунок відповідача [PERSON] шляхом перерахування на картковий рахунок котрий надано Позичальником та міститься в реквізитах договору, а саме: № [NUMBER] , номер платежу: 6107fbee-658e-44ff-ald2-1f36c14f9f16 від 18.01.2025. Однак, дана довідка не може бути підтвердженням переказу коштів відповідачу, оскільки позивачем не додано доказів наявності договору між ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про організацію переказу грошових коштів. Також, у даному листі не вказано в межах якого договору було здійснено переказ. На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач надав розрахунок заборгованості. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Зазначає, що рух операцій по особовому рахунку має підтверджуватись випискою по особовому рахунку, яка має містити визначений перелік обов`язкових реквізитів. Проте, такої виписки позивачем не надано. Тому, вважає, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Також в даному розрахунку заборгованості позивач нараховує пеню у розмірі 7500 грн. та комісію 2587,50 грн. Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Просить суд прийняти даний відзив до розгляду, відмовити в позові ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості в повному обсязі, звільнити [PERSON] від сплати судового збору, справу розглядати без його участі. До заяви додана копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] , [INFO] отримує пенсію по інвалідності 2 група, ІНВАЛІДНІСТЬ З ДИТИНСТВА. 18.08.2025 до суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, сформована засобами підсистеми «Електронний суд», у якій зазначено, що позивач не погоджується з твердженнями позивача, викладених у відзиві на позовну заяву, вважає їх необґрунтованими та бездоказовими. Тому надає суду відповідь на відзив з огляду на наступні обставини: Відповідач у відзиві на позовну заяву не погоджується із позовними вимогами, вважає договір необґрунтованим, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а саме: - Позивачем разом із позовною заявою було надано Довідку про ідентифікацію; - Позичальник повинен вказати дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати позику. Зазначена картка пройшла перевірку на прив`язку до особистості Позичальника і верифікацію. - Заборгованість Відповідача була розрахована відповідно до умов договору Позики та чинного законодавства; - Позивачем разом із позовною заявою було надано відповідні документи, які підтверджують факт надсилання повідомлення-вимоги. 18.01.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 8244147 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». З огляду на положення розділу 5 Правил надання грошових коштів у Позику, договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС Кредитодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. 5.6. Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Оферта підписується електронним підписом Кредитодавця. 5.8. На вказану Позичальником в ІКС Кредитодавця електронну пошту та/або номер телефону надсилається Одноразовий ідентифікатор, що генерується під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. 5.9. Прийняття Позичальником Оферти (Акцепт) та укладання (підписання) Договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про Акцепт Оферти, підписане Одноразовим ідентифікатором. 5.10. Електронне повідомлення містить підтвердження відповідності (достовірності) та актуальності наданих Позичальником даних та інформації, підтвердження вивчення та повне і безумовне прийняття умов Оферти, істотних умов правочину, підтвердження згоди використовувати Одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису електронного 7 договору. Зазначена інформація надається у вигляді чек-боксу і підписується Одноразовим ідентифікатором. 5.11. Підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти. 5.12. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору Кредитодавець на виконання вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 № 113 додатково накладає кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, після чого його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. 5.13. Укладення додаткових угод до Договору здійснюється в порядку, визначеному п.п. 5.5.- 5.12. Договору, з урахуванням положень чинного законодавства та умов Договору. 5.14. Договір (додаткові угоди, у разі їх укладання) зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника, а також направляється Позичальнику на електронну пошту, вказану у Договорі. Заявнику надається можливість обрати варіант згоди прийняти пропозицію укласти Договір (Оферту) або відмовитись від цієї Оферти. Для укладення договору підписання електронного повідомлення Заявнику надсилається на електронну пошту Одноразовий ідентифікатор. Прийняття заявником Оферти (Акцепт) та підписання ним електронного договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення в електронній формі, про прийняття (акцепт) пропозиції, яка розміщена у цьому розділі. Після підписання Заявником Електронного договору формується одноразовий ідентифікатор підпису Товариства, який є результатом обробки даних, наданих Заявником, та послідовності підтвердження погодження усіх етапів укладення Електронного договору в Інформаційно-телекомунікаційній системі. Сформовані таким чином підписи накладаються на електронний договір. Договір зберігається з електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника; На підтвердження вчинення електронного правочину Товариство направляє Позичальнику на електронну пошту електронний договір. [PERSON] на електронну пошту/номер телефону надійшов одноразовий ідентифікатор відображений у реквізитах договору: 246305, за допомогою якого відбулось укладення електронного договору. Без отримання листа на адресу електронну пошту/номер телефону, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Договір позики між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Оскільки, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є власником (держателем) інформаційно-комунікаційної системи, ідентифікація особи відбувається саме ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а тому видача довідок про ідентифікацію особи здійснюється одноособово та за підписом уповноваженої на це посадової особи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (в даному випадку директором Біланом В. І.). Звертає увагу суду, що Відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору № 8244147, відповідно заперечує усі свої твердження у даному відзиві та цим самим намагається звільнити себе від цивільнопроцесуальної відповідальності. В частині надання кредитних коштів та належності первинних документів просить суд врахувати, що Позивачем було надано копію договору Позики № 8244147 від 18.01.2025 року, який був укладений за результатом процедури ідентифікації та верифікації особи Позичальника та підписано за допомогою одноразового ідентифікатора, який Відповідач отримав на електронну пошту. Саме під час процедури ідентифікації, Позичальником було вказано картковий рахунок, на який особа має бажання отримати суму коштів у Позику, а також такий картковий рахунок було вказано в договорі Позики №8244147 від 18.01.2025 року та у додатку №1 до цього договору та вказано саме банківську картку під номером [NUMBER] . В частині первинних бухгалтерських документів 18.01.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 8244147 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1 Договору кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 15000.00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. При укладенні Договору позики сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та зарахування кошів у сумі 15000.00 грн. відбулось на номер рахунку Відповідача [NUMBER] . Підтвердженням переказу коштів є копія договору та інформація про переказ коштів, яку надало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС». ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» надає послуги відповідно до чинного законодавства та ліцензії НБУ від 29.01.2016 р. № 37 на переказ коштів без відкриття рахунків, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК№577 від 21.05.2015 року. Оскільки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНЕКСПРЕС» не здійснювала операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснювалися виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходили на картки клієнтів кошти для переказу, передбачено надходження від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНЕКСПРЕС» загальних сум поповнення, а не окремих транзакцій. В зв`язку з цим виділити транзакції як окремі платежі у банківській виписці не є можливим. Підтвердженням переказу коштів є копія договору та інформація про переказ коштів, яку надало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС», а надана інформація відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджує факт отримання Відповідачем суми коштів у позику. Також зазначає, що за визначенням ст. 549 ЦК України, неустойка (штраф, пеня) як вид забезпечення зобов`язання є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Виконання зобов`язання може бути забезпечене неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При цьому договором або законом можуть бути встановленні інші види забезпечення виконання зобов`язань. Неустойка спрямована на стимулювання боржника до виконання зобов`язань. Вона захищає права кредитора, створюючи умови, що підвищують ймовірність виконання. Неустойка стягується у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань боржником, перетворюючись таким чином на форму цивільно-правової відповідальності. Як встановили суди, передбачене кредитним договором підвищення процентної ставки відбувається внаслідок порушення зобов`язань, зокрема користування кредитом понад встановлений строк, тобто збільшення процентної ставки сторони пов`язали з певною подією - неповерненням кредитних коштів у встановлений у договорі строк. (постанова Верховного Суду України від 18.10.2017 року по справі №758/3459/14-ц) Таке підвищення процентної ставки є реакцією на порушення зобов`язань за договором і не можна вважати наслідком зростання кредитного ризику, оскільки кредитний ризик відображає ймовірність виникнення ускладнень при виконанні угоди. У цьому випадку мова йде про збільшення процентів через порушення договору. Відповідно до пункту 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17, плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, законодавством не заборонено встановлювати інші види забезпечення виконання зобов`язань, підстави сплати, правова форма та розмір яких визначаються договором або законом, а тому встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству. Отже, з аналізу викладеного можна зробити висновок, що підвищені проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки (штрафу). Так укладаючи ДОГОВІР ПОЗИКИ № 8244147, пунктом 2.2 сторони погодили: - Денна процентна ставка/день- 0.95 %; - Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день- 750/день Враховуючи вищевикладені пояснення, Позивач вважає, що твердження Відповідача, про те, що їй незрозуміло у який спосіб нараховано борг у вигляді процентів за понадстрокове користування позикою в розмірі 7500,00 грн. не відповідає дійсності, адже сторони погодили дані умови про нарахування процентів за понадстрокове користування чужими грошима - Договором позики № 8244147. Також, представник позивача вказує на правомірність нарахування комісії за видачу кредиту. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд: прийняти відповідь на відзив по цивільній справі № 539/3467/25 та долучити до матеріалів справи; задовольнити позовні вимоги ТОВ «1 Б БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] в повному обсязі; у випадку неявки Позивача або його представника в судове засідання розглядати справу без участі Позивача та його представників. Також, 18.08.2025 до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, сформоване засобами підсистеми «Електронний суд», у якому представник зазначив, що позивач у позовній заяві не зазначав про необхідність витребування доказів, оскільки, зважаючи на норми чинного законодавства, Позивачем було надано належні та допустимі докази, що підтверджують його позицію, а необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді. Звертає у увагу суду, що в позовній заяві, позивач, вказував наступне: у разі заперечення відповідачем факту надходження кредитних коштів на його рахунок, позивач буде звертатися з клопотанням до суду про витребування від банку якому належить банківська картка інформації про рух коштів; Додатково наголошує, що саме Позичальником при заповненні форм на сайті Кредитодавця власноруч було зазначено номер телефону, а також реквізити платіжної банківської картки, на яку з часом було перераховано кошти за договором позики. Отже оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів. Відповідне клопотання разом із позовною заявою не заявлено, так як вже на стадії подачі відзиву позичальник категорично заперечує факт отримання грошових коштів. Звертає особливу увагу, що дані докази є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Просить суд поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів та витребувати у АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 14360080, місцезнаходження: 49074, м Дніпро, вул. Батумська, 11, електронна пошта: help@a-bank.com.ua наступну інформацію: - чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; - надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 18 січня 2025 року до 20 січня 2025 року включно, з відображенням часу зарахування коштів; - про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 18 січня 2025 року до 20 січня 2025 року; - чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Ухвалою суду від 05.09.2025 клопотання представника позивача Стеценка М.В. про витребування доказів задоволено. Розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 02.10.2025. Ухвалою суду від 02.10.2025, повторно витребувано від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 14360080, місцезнаходження: 49074, м Дніпро, вул. Батумська, 11, електронна пошта: help@a-bank.com.ua інформацію, яка витребовувалася ухвалою суду від 05.09.2025 за клопотанням представника позивача. Розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 30.10.2025. Витребовувана інформація надійшла до суду 24.10.2025. 28.10.2025 до суду від відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення, сформовані засобами підсистеми «Електронний суд», у яких [PERSON] зазначає, що 24.10.2025 банком надана виписка по картковому рахунку [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 18 січня 2025 року до 20 січня 2025 року включно, з відображенням часу зарахування коштів, ознайомившись з якою випискою надає наступні пояснення по змісту позовних вимог: дана виписка не відображає, що саме на цей рахунок було зараховано кредитні кошти за кредитним договором між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] № 8244147 від 18.01.2025 Номер платежу 6107fbee-658e-44ff-ald2-1f36c149f16. Позивач посилається на довідку ТОВ «Фінансова компанія» «Фінекспрес» № КД-000029036/ТНПП від 15.05.2025, але самого підтвердження будь-яких правовідносин між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» , яке здійснило переказ коштів на рахунок [NUMBER] до позовної заяви Позивачем не надано. На підставі вищезазначеного, просить суд долучити до справи додаткові пояснення. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в даній справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. 18.01.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії (надійний) №8244147, за яким Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Параметри та умови кредиту: сума кредиту становить - 15000,00 грн, строк кредитування/строк договору 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 6862,50 грн, дата сплати першого обов`язкового платежу 16.02.2025, тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія, комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2587,50 грн), дата надання Кредиту 18.01.2025, дата повернення Кредиту 12.01.2026, процентна ставка/день (фіксована) 0,95%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194,73%, денна процентна ставка/день 0,998% орієнтовна загальна вартість Кредиту 68887,50 грн; неустойка 750 грн/день. Договір Кредитної лінії підписаний сторонами за допомогою електронних цифрових підписів за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.17-31). Також позичальником [PERSON] до укладення кредитного договору, за допомогою одноразового ідентифікатора підписано паспорт споживчого кредиту до договору кредитної лінії (надійний), що підтверджує ознайомлення позичальника [PERSON] з інформацією щодо умов кредитування (а.с.39-40). Згідно Довідки про укладення договору (Ідентифікацію), клієнт [PERSON] був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»: адреса: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ; номер телефону : [NUMBER] ; ел. пошта: [INFO] ; акцепт оферти Позичальником ( підписання договору Одноразовим ідентифікатором 246305) відбулося 18.01.2025 року, в 22 год. 34 хв.; грошові кошти перераховані позичальнику 18.01.2025 року о 22 год. 35 хв. (а.с. 41) Згідно Довідки № КД-000029036/ТНПП від 15.05.2025, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» (надалі - Компанія) підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1)Дата 18.01.2025 року; 2)Номер платежу 6107fbee-658e-44ff-a1d2-1f36c14f9f16$ 3)Сума 15000,00 грн; 4)Отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] .(а.с. 43). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, відповідно до наданого представником позивача розрахунку, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за кредитним договором №88244147 від 18.01.2025 станом на 12.05.2025 становить 38055,00 грн, яка складається з: 15000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 12967,50 грн - сума заборгованості за процентами; 7500 грн - сума заборгованості за неустойкою; 2587,50 грн - комісія за надання позики (а.с. 45 та на звор.). Доказів на спростування факту укладення вказаного кредитного договору відповідачем суду не надано. Позикодавцем ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» позичальнику [PERSON] 19.04.2025 року направлялася вимога про повернення кредиту. За змістом вказаної вимоги, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», у звязку з затримкою сплати заборгованості за Договором кредитної лінії (Надійний) від 18.01.2025 №8244147 на понад два місяці, звертається з вимогою про повернення кредиту. Станом на дату відправлення цієї вимоги розмір заборгованості, яка підлягає поверненню за вимогою, становить 38055,00. Протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги (до 19 травня 2025 року включно) необхідно сплатити Кредитодавцю заборгованість за договором (а.с. 47). Згідно Повідомлення про відправлення вимоги про повернення кредиту, вимога надіслана [PERSON] 19.04.2025 року в 07 год. 11 хв. 56 с. на електронну адресу: [INFO] (а.с. 48). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. Згідно із п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 цього Закону України передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом відхиляються доводи відповідача про відсутність належних доказів наявності заборгованості, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату і місце складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було надано інформацію про переказ коштів, яка відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: - містить дату складання документу (15.05.2025 року) - назву підприємства (ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС»); - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (18.01.2025року, сума 15000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп), відбувся успішний переказ на картку № [NUMBER] , Номер платежу у 6107fbee-658e-44ffa1d2-1f36c14f9f16); - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення (підписано директором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» Оксаною Губіною); - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (підписано директором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» Оксаною Губіною за допомогою електронного цифрового підпису 14.05.2025 року)(а.с.43). Також, суд враховує, що наказом Міністерства фінансів України «Про внесення змін до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 20.06.2018 року № 565 визначено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Відтак, суд погоджується із доводами представника позивача, що підтвердженням переказу коштів є копія договору та інформація про переказ коштів, яку надало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», а надана інформація відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджує факт перерахування позивачем відповідачу суми коштів у позику. Доводи відповідача, що дана довідка не може бути підтвердженням переказу коштів відповідачу, оскільки позивачем не додано доказів наявності договору між ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про організацію переказу грошових коштів, судом не беруться до уваги, оскільки наявність договірних відносини між вказаними юридичними особами не охоплюється предметом спору та жодним чином не впливає на встановлення фактів, що становлять предмет доказування у справі, що розглядається. Також суд зазначає, що відповідно до отриманої на виконання ухвали суду інформації від АТ «Акцент-Банк» про рух коштів на картковому рахунку за картою № [NUMBER] , емітованою на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 18.01.2025 були зараховані грошові кошти в сумі 15000 грн. о 22 год. 35 хв. 26с. (а.с.127). Вказаний час відповідає часу перерахування позивачем грошових коштів у сумі 15000 грн, відповідно до умов Договору №8244147 від 18.01.2025 року, що зазначений у Довідці про укладення договору (Ідентифікацію)(а.с.41), та узгоджується з інформацією, що міститься у Довідці, виданій ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000029036/ТНПП від 15.05.2025(а.с.43). Суд звертає увагу, що грошові кошти в сумі 15000,00 грн зараховані на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний самим Позичальником [PERSON] , як електронний платіжний засіб, в реквізитах Договору №8244147 від 18.01.2025 року, підписаного [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 246305. Суд наголошує, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача щодо перерахування грошових коштів саме на його банківську картку, хоча саме відповідач мав можливість надати довідку щодо наявності або відсутності у нього відповідної банківської картки і надходження або не надходження на неї 18.01.2025 кредитних коштів в розмірі 15000 грн. Відтак, суд вважає доведеним факт отримання [PERSON] , як позичальником, від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як кредитодавця, грошових коштів у сумі 15000 грн, на підставі Договору кредитної лінії (Надійний) №8244147 від 18.01.2025 року. Щодо комісії за надання кредиту. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно ч. 2с т. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. У Пункті 2.2.8. Договору кредитної лінії (Надійний) №8244147 від 18.01.2025 року сторони погодили Комісію за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2587,50). Відтак, нарахування позивачем комісії за надання кредиту в розмірі 2587,50 грн здійснене у відповідності до умов Договору кредитної лінії (Надійний) №8244147 від 18.01.2025 року та не суперечить чинному законодавству. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за Договором кредитної лінії (Надійний) №8244147 від 18.01.2025 року, внаслідок чого заборгованість [PERSON] становить 30555,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15000,00 грн; заборгованість за процентами 12967,50 грн; заборгованість за комісією 2587,50 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем по тілу кредиту, нарахованих процентах та комісії за надання кредиту, відповідає умовам, передбаченим договором. Суд наголошує, що відповідачем зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку (статті 81, 83 ЦПК України) не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. На підставі наведеного вище та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості за Договором кредитної лінії (Надійний) №8244147 від 18.01.2025 року на загальну суму 30555,00 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Водночас суд доходить висновку про безпідставність вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за неустойкою, з огляду на таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, який триває донині. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею по Договору кредитної лінії (Надійний) №8244147 від 18.01.2025 року у сумі 7500,00 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 7500 грн 00 коп є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 80,29%, виходячи із змісту вище зазначеної норми, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2431 грн 18 коп. Водночас суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 86), а тому належить до переліку осіб, які відповідно до пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідно до пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2431,18 грн, оскільки відповідач є особою з інвалідністю другої групи та звільнений від сплати судового збору. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7100 грн 00 коп. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду наступні докази. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: Договір про надання правничої допомоги №0924-1 від 02.09.2024 року, додаткову угоду №1/25 від 16.06.2025 року до Договору про надання правничої допомоги №0924-1 від 02.09.2024, додаткову угоду №2/25 від 16.06.2025 року до Договору про надання правничої допомоги №0924-1 від 02.09.2024, Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (Додаток №2 до Договору про надання правничої допомоги №0924-1 від 02.09.2024), Акт №5 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №0924-1 від 02.09.2024, згідно з якими вартість правової допомоги становить 7100,00 грн (а.с.50 - 59). Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з принципів співмірності, розумності судових витрат та враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, складність справи, яка визнана судом як незначної складності та розглядалась у спрощеному провадженні з викликом сторін, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, подання заяви про розгляд справи без участі представника позивача, та дійшов висновку що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. Можливість суду за власною ініціативою здійснювати розподіл судових витрат із врахуванням зазначених вище та інших критеріїв підтверджується судовою практикою суду касаційної інстанції, що випливає, зокрема, із постанов Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц, від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20, від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц, від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20.

Outcome: partial