Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] ,звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві зазначив, що з 05 грудня 2003 року з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстрованому у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 565. Від спільного шлюбу мають повнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім`ї почалися постійні сварки, вони не могли дійти спільної думки у вирішені важливих питань. У них різні погляди на життя та життєві цінності, різні підходи щодо вирішення життєвих ситуацій. На даний час позивачу відомо, що відповідач по справі проживає зіншим чоловіком в цивільному шлюбі. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки майбутнє їх відносин є безперспективними. Шлюбні відносини між ними припинені з 06 травня 2024 року, спільного господарства ними не ведеться, проживають окремо. У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивачем зазначено про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти розірвання шлюбу не заперечує, зазначила, що шлюбні відносини з позивачем припинені з січня 2023 року. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 05 грудня 2003 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №565. Сторони спільних малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Майнового спору сторонами не заявлено. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст.\~110\~Сімейного\~кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved