Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» звернулося до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на їхню користь, заборгованість за кредитним договором № 9902 від 23.04.2024 у розмірі 43 125,00 грн, яка складається з: 7 000,00 грн заборгованості за кредитом, 36 125,00 грн заборгованості за нарахованими процентами. Також просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 10\~000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 9902 від 23.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та відповідач отримав кредит у розмірі 7\~000,00 гривень, строком на 365 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, зі сплатою відсотків з користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. Щодо розміру процентної ставки, передбаченої договором, відповідач стверджує, що за договорами про споживчий кредит, які укладаються зі споживачами після набрання чинності\~Законом № 3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовують для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив клопотання в якому просить всі судові засідання проводити без його участі. Відповідач направив додаткові пояснення в яких просив розгляд справи проводити без його участі, відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, штрафів та витрат на правничу допомогу, визнати обґрунтованими вимоги лише в частині тіла кредиту, визнати неправомірним нарахування процентів понад строк 30 днів за кредитним договором, визначити розмір зобов`язань у межах: тіло кредиту 7 000 грн; проценти за 30 днів 3 150 грн; разом 10 150 грн, визнати витрати на правничу допомогу позивача завищеними та такими, що не підтверджені належними доказами. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. 23.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» та відповідач уклали кредитний договір № 9902, за яким на умовах встановленим цим договором, Товариство зобов`язалося надати позичальникові грошові кошти в розмірі 7 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором (пункт 1.1. Договору). Мета кредиту - на споживчі цілі. Процентна ставка за користування Кредитом становить - 1,5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 547,50%) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою (пункт 1.2., 1.3. Договору). Строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 365 днів, зі сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору (пункт 1.4. Договору). Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб, що належить Позичальникові. Розмір та строки сплати Позичальником платежів за цим Договором погоджений сторонами в Додатку №1 до цього Договору. (пункти 1.6-1.9 договору). Відповідно до п. 2.1.1, Договору Товариство має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором. Згідно з п. 2.4.1. Договору, позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за Користування Кредитом та повернути Кредит. Договір підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 085798. АТ КБ «ПриватБанк» надало виписку по картковому рахунку, відкритому на ім`я відповідача, відповідно до якої 23.04.2024 на картковий рахунок були зараховані кошти в розмірі 7 000,00 грн. У\~статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4\~статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII). Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» та відповідачем було укладено електронний договір внаслідок якого між сторонами виникли взаємні права та обов`язки. Доказів на спростування факту його укладення відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини першоїстатті1048\~ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~ст. 1056-1 ЦК України\~встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що кредитор свої зобов`язання відповідно до кредитного договору виконав у повному обсязі, перерахувавши суму коштів, передбачену умовами договору на картковий рахунок, вказаний позичальником. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитом. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості (щоденні нарахуванні і погашення) за договором № 9902 від 23.04.2024, клієнт [PERSON] , відповідно до якого станом на 09.06.2025 загальна сума заборгованості становить 43\~125,00 гривень, яка складається: 7 000 - заборгованість за тілом кредиту, 36 125,00 - заборгованість за процентами. Шодо вказаного розрахунку суд зазначає таке. Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті регулюються\~Законом України «Про споживче кредитування». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX,\~\~від 22.11.2023\~який набрав чинності 24.12.2023 внесено зміни до\~Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до статті 8, яка визначає порядок визначення реальної\~\~річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальну вартість кредиту для споживача. Внесеними змінами обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, який не може перевищувати 1 % (п. 5 ч. 8\~Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно з пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~положення ч. 5\~ст. 8 вказаного Закону\~щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Частиною 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг`зобов`язано надавачів фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього\~Закону. Порядок розрахунку денної процентної ставки передбачено п. 4 ч. 8\~Закону України «Про споживче кредитування»\~за формулою, згідно із яким ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t\~?\~100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Згідно з ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно до п. 2 ч. 8 Закону для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно до пункту 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Кредитний договір між ТОВ «КЛТ Кредит» та відповідачем був укладений 23.04.2024, тобто після набрання чинності змінами, внесеними до\~Закону України «Про споживче кредитування». Зі змісту кредитного договору вбачається, що інших доходів кредитодавця крім доходів у вигляді процентів за вказаним договором не передбачено, отже денна процентна ставка відповідатиме процентній ставці за користування кредитом за кожен день. Згідно з нормами\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», які набрали чинності 24.12.2023 розмір відсотків, встановлених договором із 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, із 23.04.2024 по 20.08.2024 -1,5%, а із 21.08.2024 - 1,0%. Кредитодавцем за період із 23.04.2024 по 20.08.2024 нараховувались відсотки за ставкою 1,5%, яка не перевищує розмір встановлений законодавством. Однак, починаючи із 20.08.2024 - розмір денної відсоткової ставки згідно з нормами\~Закону № 3498-IX,\~\~від 22.11.2023\~не може бути більшим - 1,0%, отже нарахована кредитодавцем заборгованість по відсотках за період із 21.08.2024 по 22.05.2025 за ставкою 1,5% не відповідає його вимогам. Таким чином розмір заборгованості по відсотках, які підлягає стягненню із відповідача за період із дати укладення договору - 23.04.2024 по 20.08.2024 складає 10 295,00 грн та відповідає розміру заборгованості, розрахованою кредитором; за період із 21.08.2024 по 23.04.2025 17 220,00 грн (7 000,00 грн х 0,01% х 246). Загальна сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 27 515,00 грн (10 295,00 грн + 17 220,00 грн). Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача за кредитним договором з урахуванням тіла кредиту складає 34 515,00 грн. Отже, ТОВ «КЛТ Кредит» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу в розпорядження кредитні кошти, однак відповідач зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Враховуючи встановлені обставини та наведений вище розрахунок, позовні вимоги ТОВ «КЛТ Кредит» до відповідача слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача 34\~515,00 грн і яких: 7 000,00 грн заборгованості та 27 515,00 грн заборгованості за відсотками. У іншій частині позову позивачу слід відмовити. Твердження представника позивача про те, що розмір денної процентної ставки застосованої у розрахунку заборгованості відповідає вимогам\~закону «Про споживче кредитування», суд вважає помилковим з таких підстав. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми. Закон України № 3498-ІХ\~набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки а саме: за період з 24.12.2023 по 22.04.2024 за ставкою 2,5 %; за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів) за ставкою 1,5 %; з 21.08.2024 за ставкою 1%. При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено обмеження максимального розміру денної процентної ставки, поширюється в тому числі і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично, не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. Тому суд вважає помилковими доводи позивача щодо необхідності застосування визначеної у договорі споживчого кредитування денної процентної ставки у розмірі 1,5 % протягом усього періоду нарахування заборгованості. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону тане є складною, тому враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 2\~500,00 грн. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 938,76 грн.

Outcome: partial