Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 02.09.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~9563330733 від 27.11.2018. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.11.2018 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ" (далі ТОВ "ЦФР) і [PERSON] було укладено кредитний договір №\~9563330733. Відповідач підписанням заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ЦФР" та заяви на отримання кредиту підтвердив згоду, що вказані заяви разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ЦФР" становлять кредитний договір. За умовами кредитного договору позичальник отримав від ТОВ "ЦФР" кредитні кошти у сумі 25\~109 грн строком на 36 місяців, процентною ставкою при наданні кредиту 4,5%, щомісячною процентною ставкою 2,50 %, та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, право вимоги за яким набув позивач на підставі Договору факторингу від 26.06.2024 №\~НІ/11/20-Ф. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення про зміну кредитора в зобов`язанні, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежу для погашення кредитної заборгованості ТОВ "ФК "ЄАПБ", при цьому позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №\~9563330733 від 27.11.2018 у сумі 29\~915,50 грн, з яких: 15\~680,50 грн заборгованість за тілом кредиту, 2\~820,50 грн заборгованість за процентами, 11\~414,5 грн заборгованість за комісією. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить його клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 22.09.2025 позовну заяву було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 27.11.2018 [PERSON] звернувся до ТОВ "ФК "ЦФР" із заявою №\~9563330733 на отримання кредиту, власноруч підписав паспорт кредиту та заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР", що відповідно до п.\~2 Заяви №\~9563330733 на отримання кредиту свідчить про укладення між ним та ТОВ "ФК "ЦФР" кредитного договору. За умовами вказаного кредитного договору [PERSON] отримав від ТОВ "ФК "ЦФР" кредит у сумі 25\~109 грн строком на 36 місяців безготівковим шляхом, з процентною ставкою при наданні кредиту 4,5%, зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 2,5% від суми кредиту, загальних річних процентів 12% від суми боргу за договором, згідно з графіком платежів, наведеним у п.\~6 паспорту кредиту та погодженим сторонами договору (а.с.\~5-8). 07.10.2016 між ТОВ "ФК "ЦФР" і ПАТ "ТАСКОМБАНК" укладено договір про відступлення права вимоги №\~ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набув Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплатив Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором (а.с.\~12-13). Пунктом 2.2. вказаного договору про відступлення права вимоги передбачено, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги. 26.06.2024 між АТ "ТАСКОМБАНК" і ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №\~НІ/11/20-Ф, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" зобов`язався передати (сплатити) АТ "ТАСКОМБАНК" суму фінансування, а АТ "ТАСКОМБАНК" зобов`язався відступити ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку №\~1 та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.\~14-15а). Матеріали справи також містять Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором Факторингу №\~НІ/11/20-Ф від 26.06.2024, платіжну інструкцію №\~21522 від 26.06.2024 про сплату за відступлення прав вимоги та витяг із зазначеного Реєстру прав вимог у якому під номером 2348 значиться [PERSON] , сума заборгованості якого становить 29\~915,50 грн та складається з заборгованості за тіло кредиту 15\~680,50 грн, заборгованості за відсотками 2\~820,50 грн, заборгованості за комісією 11\~414,50 грн (а.с.\~16-18). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] станом на 31.07.2025 складає 29\~915,50 грн, з яких: 15\~680,50 грн заборгованість за тілом кредиту, 2\~820,50 грн заборгованість за процентами, 11\~414,5 грн заборгованість за комісією (а.с.\~11). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.\~1 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.\~81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.\~205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.\~629 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.\~1 ч.\~1 ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст.\~514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.\~1 ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.\~1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.\~1 ст.\~206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.\~4 ст.\~206 ЦПК України). Мотиви суду. У судовому засіданні було встановлено, що між ТОВ "ЦФР" і [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору №\~9563330733 від 27.11.2018, за умовами якого відповідач отримав безготівковим шляхом кредитні кошти у сумі 25\~109 грн. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розмір плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та комісією. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів та комісії, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №\~9563330733 від 27.11.2018 у загальному розмірі 29\~915,50 грн. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.\~617 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови кредитного договору №\~9563330733 укладеного 27.11.2018 між ним і первісним кредитором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 31.07.2025, а саме: заборгованості за тіло кредиту 15\~680,50 грн, заборгованості за відсотками 2\~820,50 грн, заборгованості за комісією 11\~414,50 грн, а всього 29\~915,50 грн. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 3\~028,00 грн судового збору (а.с.\~1). Згідно з ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України, ч.\~3 ст.\~7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 1\~514 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (3\~028\~х\~0,5\~=\~1\~514). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 1\~514 гривень відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved