Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та застосовані норми права Позивач, ТОВ "Споживчий центр", через "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.05.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) N 02.05.2024-100002554. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 02.05.2024 строком на 98 днів. Процентна ставка 1,5% за 1 день, комісія 10% від суми кредиту (1000 грн.), неустойка 100 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 07.08.2024 у розмірі 30700,00 грн., з них: 10000,00 грн. -\~тіло кредиту, 14700,00 грн. -нараховані відсотки, комісія 1000,00 грн. 5000,00 грн. - неустойка. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. Рух справи 01.05.2025 позовна заява надійшла до Ірпінського міського суду Київської області та була передана на розгляд судді. 18.07.2025 ухвалою судді матеріали позовної заяви передані за підсудністю до Іванківського районного суду, куди надійшла 15.09.2025 та була передана на розгляд судді. 16.09.2025 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Перший розгляд призначено на 07.10.2025, відкладено на 04.11.2025. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Позиції сторін Представник позивача у позові просила розгляд проводити без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи (шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції на зареєстровану у встановленому порядку адресу місця проживання), перша з яких повернулась з відмітками про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, було опубліковане відповідне оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов, чи будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. На підставі ч. 2ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно положень статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно частини 1 статті 627, статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із матеріалів справи вбачається, що пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), яку ТОВ "Споживчий центр" розмістило на власному вебсайті http://sgroshi/com/ua/ua, позивач пропонує укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір, крім цієї пропозиції, складається: із заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позивальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду) Е852. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту, строк, на який він видається, проценти встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. 02.05.2024 року відповідач сформував та за допомогою одноразового ідентифікатора Е852 підписав заявку і уклав з ТОВ "Споживчий центр" кредитний договір № 02.05.2024-100002554 (кредитної лінії). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України, вважається укладеним в письмовій формі. За висновками, що викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до умов кредитного договору (оферти) № 02.05.2024-100002554 від 02.05.2024, який укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, позичальнику, на підставі його заявки, був наданий кредит у розмірі 10000,00 грн. строком на 98 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 07.08.2024, з процентною ставкою - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Розрахунок денної процентної ставки: 1,18% =(11599,71 / 10000) / 98 х 100%. Комісія (плата за надання кредиту), пов`язана з наданням кредиту - 10% від суми кредиту та дорівнює 1000 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсоткову значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка: 100,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Крім того, відповідач підписано електронним підписом А852 паспорт споживчого кредиту. ТОВ "Споживчий центр" 02.05.2024 18:33 перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 10000 грн. на його банківський рахунок, що вказаний останнім у договорі: 444111*43 за допомогою системи LIQPAY, ID операції 2457158989. Згідно розрахунку заборгованості встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед ТОВ "Споживчий центр" за кредитним договором складає: 30700,00 грн., з них: 10000,00 грн. - основний борг; 14700,00 грн. - проценти, які нараховані за період з 02.05.2024 по 07.08.2024; 1000,00 грн. комісія, 5000,00 грн. - неустойка. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банка або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Із змісту статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ "Споживчий центр" належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 10000,00 грн. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав в результаті чого утворилась заборгованість. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, тому зазначений розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. На спростування доводів позову відповідачем будь яких доказів не надано. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем. При цьому, ТОВ "Споживчий центр" належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" ґрунтуються на законі та підлягають частковому задоволенню. Проте, звертаючись до суду із позовом, представник позивача, ТОВ "Споживчий центр" просить стягнути із відповідача за кредитним договором, зокрема і неустойку, в розмірі 5000,00 грн. Суд зауважує, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Оскільки, кредитний договір № 02.05.2024-100002554 (кредитної лінії) був укладений відповідачем - 02.05.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 5000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем ТОВ "Споживчий центр" при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією. Оскільки, позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" задоволено частково на суму 25700,00 грн. (83,71 % позовних вимог), то з відповідача на користь позивача ТОВ "Споживчий центр" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2027,79 грн. (2422,40 х 83,71 / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial