Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] \~було укладено договір № 1161123 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно вказаного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн., строком на 350 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Проте, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості. У подальшому, 21.06.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», було укладено договір факторингу № 21062024, відповідно до якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до відповідача. Сума заборгованості відповідача становить 53780 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 43780 грн. - заборгованість за відсотками. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, проте така вимога залишилася не виконаною. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у вищевказаному розмірі, а також просить стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою від 27.08.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. 29.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представниці відповідача, адвоката Палій А. В., надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач зазначив, що 05.12.2023 [PERSON] підписав електронним підписом договір та прийняв умови кредитного договору. На підтвердження надання відповідачу та зарахування на його банківську карту кредитних коштів в розмірі 10000 грн. позивачем надано до суду лист про перерахування коштів. Проте, ні з наданого листа, а ні з інших наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, що даний переказ стосується саме відповідача. Зокрема, неможливо встановити належність картки саме [PERSON] . Відтак, у справі відсутні належні докази перерахування та отримання відповідачем коштів за кредитним договором. Також, представниця відповідача зазначає, що представником Адвокатського об`єднання «Апологет» Усенком М.І. до позовної заяви додано ордер серії ВС №1381377 відповідно до якого зазначено назву органу, якому надається правова допомога адвокатом «Судах загальної юрисдикції», що свідчить про недотримання вимог закону. Оскільки, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2019 у справі № 9901/847/18, яка врахована судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, сформульовано висновок про те, що з огляду на підпункт 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року у справі № 36, ордер має містити назву органу, в якому надається правова допомога адвокатом, при цьому в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. Зазначає, що представником позивача не вказано до якого суду він звертається, що є грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому у нього відсутні повноваження для подачі позовної заяви до Бобровицького районного суду Чернігівської області. Крім того, представниця відповідача зазначає, що позивачем не дотримана письмова форма договору, що передбачено нормами чинного законодавства, оскільки кредитний договір укладається виключно у письмовій формі. У випадку недодержання письмової форми такий договір є нікчемним, що визначено статтею 1055 Цивільного кодексу України. Також, представниця відповідача зазначає, що позивачем до матеріалів справи надано розрахунок заборгованості, який є єдиним документом, яким позивач намагається довести перед судом отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі та наявності у відповідача заборгованості у розмірі - 53780 грн. Аналізуючи цей розрахунок на предмет належності та допустимості його як доказу розміру боргу, просить звернути увагу, що даний розрахунок складений директором ТОВ «Селфі кредит» (первісним кредитором) у довільній формі та не відображає за яким виникла заборгованість у відповідача, ні виду та номеру платіжної (кредитної) картки; не містить даних про видачу кредитного ліміту на день підписання заяви. Розрахунок не підписаний особою, відповідальною за фінансовий облік та не оформлений у відповідності до нормативних вимог, закріплених в ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Держспоживстандарту України № 55 від 17.04.2003. Отже, вказаний розрахунок заборгованості, складений у довільній формі (первісним кредитором) сам по собі не може бути доказом наявності та розміру кредитної заборгованості без доведення обставини щодо фактичного отримання та використання відповідачем грошових коштів, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших операцій. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, представниця зазначає, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування, кредитор не має права вимагати від боржника сплати процентів, які перевищують тіло кредиту в декілька разів. Крім того, відповідача не було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, даний факт не лише позбавив його низки правових обставин переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, а й порушив належне право на можливість мирного та/або досудового врегулювання спору з первісним кредитором. Таким чином, представниця відповідача зазначає, що оскільки позивачем не надано до матеріалів справи доказів перерахування грошових коштів відповідачу на його рахунок, тобто не надані докази факту надання кредитних коштів, тому є підстави для відмові у задоволенні позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. представниця відповідача зазначає, що витрати на правничу допомогу значно завищені та не відповідають складності справи. Крім того, позивач не надав докази перерахування грошових коштів на рахунок адвокатського об`єднання, а тому представниця відповідача просить відмовити позивачу у стягненні з відповідача 8000 грн на правничу допомогу. Представниця відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог та проводити розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача. 06.10.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача, адвоката Усенка М. І., надійшла відповідь на відзив, у якій останній просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позові. Зазначає, що відповідно до п. 9.2 кредитного договору № 1161123 від 05.12.2023 року, Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до закінчення строку, зазначеного в п.1.4. Договору. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від повного виконання зобов`язань за ним. Згідно п. 9.6 кредитного договору, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства електронними підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Представник позивача звертає увагу, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Кредитний договір №1161123 від 05.12.2023 року, підписано 05.12.2023 19:00:15 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором P865. Крім того, зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію клієнта, яка підтверджує, що клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір № 1161123 від 05.12.2023 р., отримав одноразовий ідентифікатор Р865 та вказано номер телефону, на який відправлено ідентифікатор. Крім того, у Довідці про ідентифікацію передбачено усі персональні дані Відповідача, зокрема РНОКПП та дату народження, що дає можливість його ідентифікувати. За вказаними у Довідці про ідентифікацію відомостями можна точно встановити, кому саме було надіслано одноразовий ідентифікатор та ким підписано кредитний договір № 1161123 від 05.12.2023 року. Це підтверджує, що відповідач був належним чином ідентифікований, отримав одноразовий ідентифікатор та використав його для підтвердження своєї згоди на умови договору. Отже, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Щодо інформування відповідача з умовами кредитного договору № 1161123 від 05.12.2023 року, то позивач категорично заперечує проти доводів відповідача, про те що не було дотримано вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо надання інформації та форми договору. Аналізуючи кредитний договір № 1161123 від 05.12.2023 року, а саме п. 9.8, зазначено, що відповідач підтвердив, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування ; що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Таким чином, вся необхідна інформація для укладення Кредитного договору розміщена на сайті Кредитодавця та, зокрема, в Особистому кабінеті Позичальника, Правилах надання грошових коштів у позику, паспорті споживчого кредиту та безпосередньо у кредитному договорі після ознайомлення з якою Відповідач погодившись на умови підписав кредитний договір. У зв`язку з тим, що паспорт споживчого кредиту був наданий до укладення кредитного договору (тобто до підписання сторонами) разом із примірником договору, підписання електронним підписом кредитного договору є одночасним підписанням і додатків до договору, а саме графіку платежів та паспорту споживчого кредиту. Отже, відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору, ним було отримано примірник кредитного договору в Особистому кабінеті. Форма та зміст кредитного договору повністю відповідають вимогам статті 13 Закону України «Про споживче кредитування». Представник позивача зазначає, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував його твердження про існування чи укладення договору в якійсь іншій редакції. Відсутність таких доказів робить його заперечення необґрунтованими. Щодо перерахування коштів [PERSON] , представник позивача зазначає, що згідно положень п. 2.1 кредитного договору №1161123 від 05.12.2023 р., кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Позивачем було надано копію Повідомлення про успішне перерахування коштів, що підтверджує перерахування коштів за кредитом №1161123. Згідно з п. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити : назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Абз. 5 п. 2 вказаної статті передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Наданий представником Позивача лист, що підтверджує перерахування коштів за кредитом №1161123, містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом. Лист містить ключові реквізити платежу: дату здійснення переказу (05.12.2023 р.), гроршову суму переказу (1000,00 грн), часткові дані отримувача (картки), ID транзакції в системі PayTech. Ця інформація дозволяє ідентифікувати конкретний платіж та його отримувача. Лист від PayTech, будучи електронним документом, що підтверджує факт проведення платіжної операції, відповідає вимогам процесуального законодавства. Лист про успішне перерахування коштів слід розглядати у взаємозв`язку з кредитним договором та розрахунком заборгованості. Договір визначає зобов`язання Кредитора з надання коштів, лист підтверджує виконання цього зобов`язання через платіжну систему PayTech, а розрахунок відображає невиконання Відповідачем обов`язку з повернення коштів. Тому, представник позивача зазначає, що твердження відповідача, про недоведення факту видачі кредиту за кредитним договором є безпідставним. Надана Позивачем копія Повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором №1161123 від 05.12.2023 року містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом. Крім того, відповідно до пункту 10 постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Тобто, зазначення повного номеру платіжної картки відповідача в кредитному договорі є неможливим. Таким чином, підписаний електронним підписом сторін кредитний договір №1161123 від 05.12.2023 року, факт видачі повідомлення про перерахування коштів платіжною системою PayTech, розрахунок заборгованості за кредитним договором №1161123 від 05.12.2023 р., лист ПАТ «Банк Восток» про належність банківської картки та перерахування коштів є достатніми доказами, які у своїй сукупності підтверджують факт здійснення Відповідачу платежу за кредитним договором. Повідомлення про перерахування коштів містить усю ключову інформацію про факт перерахування, яка узгоджується з іншими доказами: дату, суму, частковий номер картки. Ці дані підтверджують факт виконання Кредитором свого зобов`язання за кредитним договором. Щодо розрахунку заборгованості представник позивача зазначає, що позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості, який містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договорі, адже містить відомості про Позичальника та номер і дату кредитного договору. Судова практика свідчить про те, що розрахунок заборгованості може бути належним доказом існування боргу лише у взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема, Позивачем було надано такий доказ, а саме Лист про перерахування коштів за кредитним договором №1161123 від 05.12.2023 року. Додатково зазначає, що Відповідачем не надано жодних документів чи інших доказів, де б здійснювалося математичне обґрунтування суми, яку було погашено. У наданому розрахунку заборгованост відслідкувується наявність номеру та дати кредитного договору, ПІБ боржника, дату видачі кредиту, методику та порядок нарахувань відсотків за кожен день строку кредитування. Відсутність в розрахунку заборгованості виду та номеру платіжної картки ніяк не впливає на методику нарахування заборгованості за кредитним договором. Предстаник позивача зазначає, що національний стандарт України ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів», на який посилається відповідач у відзиві, втратив чинність на підставі наказу Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 р. № 144 «Про прийняття та скасування національних стандартів». Розрахунок підписаний керівником (директором) первісного кредитора. Всупереч доводам відповідача, керівник є вищою посадовою особою, яка має право підписувати документи, що стосуються діяльності товариства, включаючи узагальнені фінансові дані для суду. Отже, представник позивача зазначає, що позивачем надано належні докази на підтвердження видачі кредиту та наявної суми заборгованості. Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, є детальним та відображає нарахування тіла кредиту та процентів відповідно до умов кредитного договору. У сукупності з іншими доказами, зокрема повідомленням про перерахування коштів та кредитним договором, такий розрахунок є достатнім для суду для перевірки обґрунтованості позовних вимог. Щодо відсотків по кредитному договору, представник позивача зазначає, що відповідно до п. 3.1. кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, тип процентної ставки фіксована. Згідно п. 1.5.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, строк кредиту (строк дії Договору) 350 днів. Кредитодавець не приховував від Відповідача інформацію про розмір процентної ставки. Всі істотні умови договору, включаючи розмір відсотків, були прозоро зазначені. Укладаючи кредитний договір, Відповідач був повністю ознайомлений з розміром процентної ставки та погодився на такі умови. Враховуючи, що Відповідач, підписавши кредитний договір, погодився з його умовами, немає підстав вважати, що умови такого договору про порядок застосування процентних ставок, визначення строку кредитування не були відомі Відповідачу. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось кредитором на підставі частини 1 статті 1048 ЦК України та у порядку, визначеному умовами Договору. Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором, представник позивача зазначає, що 21.06.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

Outcome: approved