Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що позивач уклав з [PERSON] договір надання грошових коштів у позику №5041050824 від 15.08.2024, за яким ТОВ «Іннова Фінанс» надав відповідачу кредит у розмірі 7000 гривень 00 копійок строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти. ТОВ «Іннова Фінанс» виконало своє зобов`язання за договором та перерахувало відповідачу на його банківську картку грошові кошти у розмірі 7000 гривень 00 копійок. Однак відповідач неналежним чином не виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за договором надання грошових коштів у позику в загальному розмірі 19740 грн, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 7000 грн, боргу за процентами в розмірі 9240 грн. та неустойки за кожен день прострочення повернення позики у сумі 3500 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «Іннова Фінанс» просить суд стягнути з відповідача борг за договором надання грошових коштів у позику у вищезазначеному розмірі. Ухвалою судді від 13.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Не погоджуючись із позовом, відповідач подав відзив на позовну заяву у якому просить у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору в електронній формі. Також позивачем не надано фінансовий документ на підтвердження факту передання грошових коштів позичальнику. Крім того, п.2.6.1, нібито, укладеного договору є нікчемним, оскільки порушує вимоги ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Також позивачем не було надано доказів отримання відповідачем повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту. Позивач подав відповідь на відзив, у якій висловив незгоду з доводами відповідача, наведеними у відзиві та наполягав на задоволені позову у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Іннова Фінанс». Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Позивач уклав з відповідачем договір надання грошових коштів у позику №5041050824 від 15.08.2024, за яким ТОВ «Іннова Фінанс» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. Змістом укладеного договору сторони погодили такі умови кредитування: п. 2.4. Тип кредиту - кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 15.08.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6. Тип процентної ставки - фіксована; п. 2.2. Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . ТОВ «Іннова Фінанс» виконало своє зобов`язання за договором та перерахувало відповідачу на його банківську картку грошові кошти у розмірі 7000 грн, що підтверджується витребуваною за клопотанням позивача випискою за картковим рахунком, відкритим в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] . Так, відповідно до п. 10.6.10.7. договору Позики Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що договір надання грошових коштів у позику №5041050824 від 15.08.2024 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 7335, який направлено на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] . У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Суд відхиляє доводи відповідача про недоведеність факту укладення договору, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими судом доказами, у тому числі випискою за картковим рахунком відповідача. Також суд звертає увагу, що одноразовий ідентифікатор, яким було підписано електронний договір позичальником, було надіслано на номер телефону [NUMBER] , і саме цей номер вказано відповідачем у відзиві як його контактний номер. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконував грошові зобов`язання за договором надання грошових коштів у позику №5041050824 від 15.08.2024. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув означений борг, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині заборгованості за кредитом та відсотками. Оцінюючи доводи відповідача про нікчемність умови договору, якою встановлено відсотки за користування кредитом, суд зазначає таке. На момент укладання відповідачем кредитного договору №5041050824 від 15.08.2024 положеннями ч. 5 ст. 8 з врахуванням п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734 (зі змінами в редакції згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023р., що набули чинності з 24.12.2023) було передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки за договором про споживчий кредит не може перевищувати наступні значення: в період часу з 24.12.2023р. по 21.04.2024р. (120 днів) 2,5%; 22.04.2024р. по 19.08.2024р. (120 днів) 1,5%; з 20.08.2024 р. 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону №1734 умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним здійснено нарахування відсотків за кредитним договором у розмірі 1% щоденно, тобто з дотриманням вищезазначених положень законодавства. Вирішуючи питання про правомірність нарахування відповідачу неустойки за прострочення сплати позики та процентів, суд дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, оскільки нарахування позивачем неустойки в сумі 3500 грн здійснювалось під час дії воєнного стану, таке нарахування не відповідає вимогам закону. Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 16240 грн, з яких: 7000 грн. - заборгованість за кредитом; 9240 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1922,90 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial