Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №5095032101 від 29.10.2020 в розмірі 56\~998.38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 35\~118.25 грн., заборгованість за річними процентами 2.81 грн., заборгованість за щомісячними процентами 21\~877.32 грн. В обгрунтування позову, з урахуванням додаткової заяви представника позивача від 17.10.2025, зазначено, що\~29.10.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №5095032101, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 35\~347.14 грн. на строк 36 місяців, зі сплатою процентів річних 0.01% від суми боргу за договором, щомісячних процентів 2.49% від суми кредиту. ТОВ «ФК «ЦФР» умови договору виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти на умовах, визначених в договорі. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу №171221, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №5095032101 перейшли до АТ «Таскомбанк». Відповідач свої обов`язки за кредитним договором з повернення кредиту та сплати процентів не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.07.2025 у неї виникла вищезазначена заборгованість. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 16.09.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду. Відзиву на позов не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.10.2020 [PERSON] звернулась до ТОВ «ФК «ЦФР» із заявою-анкетою на отримання кредиту та інших послуг. Цього ж дня [PERSON] ознайомилась та підписала паспорт кредиту №5032101 від ТОВ «ФК «ЦФР», в якому відображені істотні умови надання кредиту, а саме сума кредиту 35\~347.14 грн., строк 36 місяців, процентна ставка річна 0.01%, щомісячна процентна ставка 2.49%. Також у паспорті кредиту в п.6 наведено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік). Узгодивши всі істотні умови надання кредиту, 29.10.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] підписано кредитний договір №5095032101, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати кредит в розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти, визначені в паспорті кредиту №5032101. Сума кредиту 35\~347.14 грн., строк 36 місяців. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №5095032101 від 29.10.2020, станом на 03.06.2025 загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 56\~998.38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 35\~118.25 грн., заборгованість за річними процентами 2.81 грн., заборгованість за щомісячними процентами 21\~877.32 грн. До позову в електронному вигляді представником позивача також долучено виписку з рахунку [PERSON] на підтвердження виконання кредитодавцем умов кредитного договору. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» (клієнт) та АТ «Таскомбанк» (фактор) укладено Договір факторингу №171221, відповідно до п. 2.1 якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.3 Договору факторингу, відступлення прав вимог відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог, але не раніше оплати фактором суми фінансування, зазначеної в п. 3.1 Договору. 17.12.2021 АТ «Таскомбанк» сплатило ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування згідно з Договором факторингу №171221 від 17.12.2021, що підтверджується меморіальним ордером 833437008. 17.12.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» підписали акт прийому-передачі Реєстру прав вимог. Відповідно до реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «Таскомбанк» права вимоги, в тому числі, до боржника [PERSON] за кредитним договором №5095032101 від 29.10.2020. АТ «ТАСКОМБАНК» направило відповідачу письмове повідомлення-вимогу про те, що АТ «Таскомбанк» є новим кредитором за кредитним договором №505032101 та про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в\~ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. (ч.1 ст. 1054 ЦК України) Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ч.1 ст. 610 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України) Частиною 1 ст. 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст.\~514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази, суд вважає, що позивачем доведено наявність договірних правовідносин між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] , шляхом укладення кредитного договору. Будь-яких доказів від відповідача на спростування зазначених обставин до суду не надано. Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови кредитного договору, на підставі якого відповідач отримала кредитні кошти, які своєчасно повернуто не було, що призвело до утворення заборгованості, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку. Також суд вважає, що АТ «Таскомбанк» у встановленому законом порядку набуло права вимоги до відповідача. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України,\~\~товариство вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Крім того, суд вважає, що вимога про стягнення процентів є також обґрунтованою, враховуючи, що сторонами при укладанні кредитного договору були узгоджені всі його істотні умови, в тому числі, розмір процентів та порядок їх сплати. Розрахунки заборгованості відповідачем\~не спростовані, своїх контррозрахунків заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань до суду нею не було надано. З урахуванням викладених обставин справи, досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк», як правонаступника, заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 56\~998.38 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 35\~118.25 грн., заборгованості за річними процентами 2.81 грн., заборгованості за щомісячними процентами 21\~877.32 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422.40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved