Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19440,00 грн. В обґрунтування зазначив, що 27.08.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений договір про надання фінансового кредиту № 33665-08/2024, який підписаний в електронній формі, на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 6000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. 23.12.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 23122024. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 33665-08/2024 від 27.08.2024 року, в сумі 19440,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості кредиту; 7140,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6300,00 грн.- заборгованість за штрафом. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 33665-08/2024 від 27.08.2024 року у розмірі 19440,00 грн., та понесені позивачем судові витрати, які складають з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 30.05.2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: -чи належить банківська картка з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ; -чи була успішною транзакція, здійснена 27.08.2024 року о 19.25 год. на банківську картку № [NUMBER] в сумі 6000,00 грн. -чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської картки № [NUMBER] ; -чи проводилась верифікація особи власника банківської картки № [NUMBER] ? 22.10.2025 року за вх. № 32545 представник позивача Усенко М.І. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України.Заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.08.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 33665-08/2024, відповідно до умов якого, товариство надало [PERSON] , яка пройшла ідентифікацію та верифікацію відповідно до розділу 2 договору, фінансовий кредит в розмірі 6 000,00 грн. (п. 1.1 договору), строком на 120 днів (дата погашення кредиту 24.12.2024) (п. 1.2 договору) з денною ставкою 1,00% та застосовується у межах строку кредитування (п.п. 1.4.1 договору) зі сплатою неустойки у вигляді штрафу у разі порушення нею умов договору (п. 5.3, п.п. 5.3.1 договору) (а.с. 18-21). Договір про надання фінансового кредиту з додатком № 1 до нього, заявка-анкета клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W2810, який було надіслано відповідачу 27.08.2024 року на зазначений нею номер мобільного телефону. Позивачем надано також копію Правил надання коштів у кредит ТОВ «Стар Файненс Груп» (нова редакція), затверджених наказом директора ТОВ «Стар Файненс Груп» № 19-1/04/24 від 19.04.2024 (а.с. 13-15). Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Інформацією наданою АТ КБ «Приватбанк» від 01.09.2025 року підтверджено здійснення зарахування коштів у сумі 6 000,00 грн. на карту [NUMBER] , яка належить [PERSON] , через транзакцію в системі iPay.ua (а.с. 62). Таким чином, зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 33665-08/2024 від 27.08.2024 року було повністю виконано первісним кредитором ТОВ «Стар Файненс Груп», зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором. За таких обставин, суд вважає доведеним укладення між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем кредитного договору, а також факт отримання відповідачем коштів за договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами. 23.12.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 23122024, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора (а.с. 27-29). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024 року позивач отримав право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № 33665-08/2024 від 27.08.2024 року в сумі 19440,00 грн. (а.с.30). Сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 19440,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості кредиту; 7140,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6300,00 грн.- заборгованість за штрафом, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 33665-08/2024 від 27.08.2024 року (а.с. 23). Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Відповідачу позивачем було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 33665-08/2024 від 27.08.2024 року за вих. № С3550 від 21.05.2025 року (а.с. 31). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позичальнику, а потім новому кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, сплати відсотків, у зв`язку з чим заборгованість в сумі 13140,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості кредиту; 7140,00 грн. - сума заборгованості за відсотками за кредитним договором № 33665-08/2024 від 27.08.2024 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення штрафу то суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача 6300,00 грн. штрафних санкцій, які передбачені умовами договору у разі порушення позичальником умов договору (п. 5.3, п.п. 5.3.1 договору). Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який діє досі. Отже, на час розгляду справи в Україні введено та продовжує діяти воєнний стан, а тому в силу дії п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України штраф з відповідача за прострочення сплати грошових зобов`язань в сумі 6300,00 грн. не підлягає стягненню. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України. На підтвердження позивачем понесених судових витрат додано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1266140 від 01.03.2024 року, замовлення від 15.04.2025 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, детальний опис наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, відповідно яких сума гонорару за надані послуги адвоката складають 7000,00 грн.(а.с. 33-35). При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи, складності справи та виконаних адвокатом робіт по даній справі. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, витрачений ним час, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених ним на оплату послуг за представництво адвокатом інтересів клієнта у суді першої інстанції в сумі 7000,00 грн. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки позов задоволено на 67,59 % (13140,00 грн. х 100 : 19440,00 грн.), то судовий збір, що підлягає відшкодуванню позивачу становитиме 1637,30 грн. (2422,40 грн. х 67,59) та витрат на правову допомогу в сумі 4731,30 грн.(7000,00 х 67,59 %).

Outcome: partial