Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. 08.05.2020 року Відповідач [PERSON] ознайомилася із актуальними умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту і Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг власноручно на планшеті, отримала кредитний ліміт на картку строком на 12 місяців з пролонгацією, зі сплатою відсотків за їх користування. У зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, за нею виникла заборгованість, яка станом на 29.06.2025 року становить 166\~540,55 грн. і складається з наступного: 134\~639,44 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31\~901,11 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 166 540,55 грн. та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою судді від 31.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, згідно з яким позовні вимоги підтримує, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надходило. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи сповіщена у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу зареєстрованого місця проживання. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок платіжної картки, шляхом підписання та подання АТ КБ «ПриватБанк» Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 08.05.2020 року, чим підтвердила свою згоду на те, що приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщенні в мережі Інтернет на банківському сайті, в редакції, чинній на дату підписання Заяви, які разом становлять Договір банківських послуг, прийняла всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати. Також 08.05.2020 року відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту. (а.с. 49-61). При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Позивачем доведено належними доказами укладення між сторонами 08.05.2020 року кредитного договору відповідно до вимог Закону. Згідно умов\~Договору,\~підписаних [PERSON] ,\~тип кредиту\~та розмір\~кредитного ліміту:\~відновлювана кредитна\~лінія до\~50\~000\~грн.\~для карт\~«Універсальна»,\~75\~000\~грн.\~для карт\~«Універсальна Gold»\~(п.1.2.\~Договору);\~тип кредитної\~карти:\~Картка «Універсальна»;\~строк кредитування:\~12\~місяців з\~пролонгацією (п.1.2.\~Договору);\~процентна ставка,\~відсотків річних:\~43,2% для карт «Універсальна», 42,00 % для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. Договору). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі, шляхом надання кредитних коштів відповідачу [PERSON] на її кредитну картку, що підтверджується випискою за договором по її рахунку, з якої вбачається користування відповідачем кредитними коштами, а також збільшення кредитного ліміту в процесі користування кредитними коштами до 130 000,00 грн. та зміна відсоткової ставки до 42,00 % (а.с. 32-48). Відповідач не надавала Банку заперечень щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами та розміру кредитного ліміту, яким вона продовжувала користуватися, при цьому частково погашала заборгованість за кредитом, що підтверджується випискою за договором і свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування. Відповідно до розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість позичальника [PERSON] за наданим кредитом станом на 29.06.2025 року становить 166 540,55 грн. і складається з наступного: 134 639,44 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31 901,11 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 19-31). Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором відповідачем, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 166 540,55 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень, підтверджені платіжною інструкцію № ZZ422B2C71 від 02.07.2025 року (а.с. 64).

Outcome: approved