Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: встановити факт його постійного проживання разом із [PERSON] у м. Новий Розділ Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,0172 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №631537 від 29.12.2012 року. Позовні вимоги\~мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся по материній лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради, загальною площею 1,0172 га, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №631537 від 29.12.2012 року. Згідно довідки Журавненської селищної ради №224 від 21.05.2025 року, [PERSON] до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] . У Зарічненській сільській раді від померлої [PERSON] посвідчено заповіт за № 158 від 14.09.2000 року. Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна в будинку по [ADDRESS] . Зазначає, що його бабуся - [PERSON] була похилого віку, часто хворіла, а тому переїхала на постійне проживання до своєї дочки [PERSON] та до нього у м. Новий Розділ Львівської області, де постійно проживала без реєстрації аж до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . Згідно заповіту від 14.09.2000 року, [PERSON] заповіла усе своє майно йому, та на момент її смерті інших спадкоємців за заповітом не було.Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дочка покійної і відповідно його матір [PERSON] , однак вона на спадщину не претендує. Чоловік покійної [PERSON] помер швидше за свою дружину. Оскільки він постійно проживав із своєю бабусею на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що її прийняв, однак юридично своїх спадкових прав він не оформив. 07.07.2025 року він звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. За таких обставин він змушений звертатися до суду із вимогою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 20.08.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених у такому, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення та користь позивача. Наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України, йому зрозумілі. Представник третьої\~особи всудове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Також повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , то її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Як видно із свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , 4.10.1986 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8), останній зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 03.01.2006 року. [INFO] померла бабуся позивача по материній лінії [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 08.04.2013 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради, загальною площею 1,0172 га, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №631537 від 29.12.2012 року (а.с.15). За життя [PERSON] ,\~14.09.2000 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Зарічненської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №158, згідно якого остання заповіла все своє майно онуку [PERSON] (а.с.13). Згідно довідки Журавненської селищної ради №224 від 21.05.2025 року, [PERSON] до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] . У Зарічненській сільській раді від померлої [PERSON] посвідчено заповіт за № 158 від 14.09.2000 року. Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна в будинку по [ADDRESS] (а.с.12). Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Свідок [PERSON] в\~судовому засіданні\~дала покази про те, що позивач по справі являється його сином, а відповідач по справі є його дружиною. [PERSON] та її чоловік проживала разом із ними у м.Новий Розділ з 2013 року. Будинок у селі Корчівка вона записала на онука [PERSON] .. Його син проживав з ними на момент смерті [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази про те, що батьки [PERSON] приїхали жити до неї у м.Новий Розділ, бо хворіли. Вони жили та до самої смерті. Вона часто приїздила до них у гості, син [PERSON] [PERSON] жив разом із ними. Судом на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] був тільки позивач, та інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] не було, оскільки чоловік [PERSON] [PERSON] помер раніше за свою дружину, а саме [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). При цьому судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] була також донька останньої [PERSON] , однак остання спадщину за законом після смерті матері не прийняла у жоден із передбачених законом способів та на таку не претендує, що також підтверджується поданою нею письмовою заявою (а.с.30). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] , спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , фактично прийняв, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час смерті останньої, однак юридично своїх спадкових прав не оформив, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81745926 від 03.07.2025 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] (а.с.14). З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Посацькою А.О. №37/02-31 від 07.07.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений законом термін для прийняття спадщини, а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.17). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Відповідно до ст.4\~ЦПК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). У п.п. 2,23\~Постанови Пленуму\~ВСУ\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~спадкування» №7\~від\~30.05.2008\~року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином,\~суд приходить\~до переконання,\~що здобутими\~під час\~судового розгляду\~письмовими доказами\~та показами\~свідків,\~достатньо стверджується\~той факт,\~що [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] у м.Новий Розділ Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] , а тому позов у цій частині є підставним та підлягає до задоволення. Крім того, частиною 1\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК України\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом щодо спадкового майна. Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою. Позивач стверджує,\~що оригіналДержавного акту на право приватної власності на землю Серія ЯМ №631537 від 29.12.2012 року втрачено. \~ \~ \~ \~Доказом того, що покійній [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, є довідка відділу №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 26.05.2025, відповідно до якої, згідно книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Зарічненської сільської ради, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 01.08.2007 р. №672 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯМ №631537 від 29.12.2012 року. Площа земельної ділянки 1,0172 гектарів. Реєстраційний № 462150001008223. Кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0093. Станом на теперішній час відомості про реєстрацію вищезгаданої земельної ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі за на [PERSON] , Кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0093, Площа земельної ділянки 1,0172 га.. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано (а.с.15). У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, у зв`язку із тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зарічненської сільської ради, Жидачівського району Львівської області. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved