Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Матір дитини [PERSON] померла [INFO] . Батько дитини [PERSON] має інвалідність ІІ групи, проживає окремо від дитини зі своєю дружиною за адресою: [ADDRESS] . Дитина проживає разом з тіткою за адресою: [ADDRESS] . Дитина перебуває на обліку відділу служби у справах дітей та сім`ї як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з 19 травня 2025 року. Також, сім`я перебуває під соціальним супроводом КНП «Бучанський центр соціальних послуг та психологічної допомоги» Бучанської міської ради відповідно до наказу від 06 грудня 2024 року. За сприяння КНП «БЦСППД» Бучанської міської ради дитині оформлено статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Фахівці організували проходження медичного огляду у лікаря кардіолога у НДСЛ «Охматдит». Сім`я неодноразово отримувала гуманітарну допомогу у вигляді продуктів харчування та матеріальну допомогу на придбання дитячого сезонного одягу, засобів гігієни та канцелярського приладдя. За період перебування дитини під соціальним супроводом ситуація в сім`ї не змінювалась, батько проживає з новою дружиною, дитину відвідує один раз на тиждень, не цікавиться її життям, навчанням, зловживає алкогольними напоями. Тітка не бажає опікуватись дитиною, не контролює її навчання, вільний час, не займається її лікуванням. Дитина майже весь час залишається без піклування дорослих. Дитина буває голодною, брудною, неохайною. Санітарний стан помешкання не відповідає нормам. Продукти в обмеженій кількості. Квартира потребує косметичного ремонту, в помешканні брудно, стійкий неприємний запах. В кімнаті дитини сморід, брудно, розкидані речі, постільна білизна брудна. Дитина потребує особливого нагляду, так як має інвалідність та легку розумову відсталість. З метою реагування на ситуацію, що склалась в родині, було прийнято рішення про негайне відібрання дитини та влаштування в сім`ю патронатного вихователя. З огляду на вказані обставини, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання заяви на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину яких будуть влаштовані діти. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглядати без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному\~ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, вказане дає підстави вирішити справу з огляду на наявні в ній дані (постановити заочне рішення) у відповідності до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, проти чого й не заперечує представник позивача. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи та оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка має інвалідність з дитинства, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 6, 9). Мати дитини [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Батько дитини має інвалідність з дитинства, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 342827 (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] з 17 липня 2012 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а батько дитини в [ADDRESS] (а.с. 7, 11). Як вбачається з характеристики дитина [PERSON] навчається у 6 класі Бучанського ліцею № 4 Бучанської міської ради. Дитина на момент надання характеристики проживає з тіткою (сестрою матері) за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини останнім часом не реагує на прохання та зауваження класного керівника; не виконує свої батьківські обов`язки, не опікується донькою; [PERSON] не завжди охайно одягнена; волонтери беруть участь у забезпеченні дівчинки необхідними засобами гігієни, одягом та речами першої необхідності (а.с. 16). Наказом № 1341 від 06 грудня 2024 року КНП «Бучанський центр соціальних послуг та психологічної допомоги» Бучанської міської ради надано соціальну послугу соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах, [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). 14 березня 2025 року КНП «Бучанський центр соціальних послуг та психологічної допомоги» Бучанської міської ради звернулося до начальника управління соціальної політики Бучанської міської ради для вжиття заходів у межах компетенції для захисту прав та інтересів [PERSON] , посилаючись на те, що родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з 06 грудня 2024 року по теперішній час, проте, не зважаючи на всю проведену роботу, ситуація в родині не змінилась, батько проживає з новою дружиною у селищі Клавдієво-Тарасове, відвідує дитину один раз на тиждень, життям та навчанням не цікавиться, дитина проживає з тіткою [PERSON] за місцем реєстрації дитини (а.с. 14). З копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 19 травня 2025 року, вбачається, що головними спеціалістами ВССДС ЦСС УСП БМР проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на 3 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 3 кімнат; усі комунікації централізовані; квартира потребує косметичного ремонту, в квартирі неохайно, стійкий неприємний запах; дитина має окрему кімнату, в якій не охайно, постільна білизна брудна, захаращено; за вказаною адресою проживає [PERSON] та тітка [PERSON] ; стосунки в сім`ї не доброзичливі, тітка не має бажання піклуватись дитиною, батько проживає в селищі Клавдієво з новою дружиною і не виконує своїх батьківських обов`язків (а.с. 19, 30-32, 33). Наказом №107 від 19 травня 2025 року Центру соціальних служб Бучанської міської ради Управління соціальної політики, малолітню [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , поставлено на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання належним чином батьківських обов`язків (а.с. 17). 23 травня 2025 року комісією у складі: начальника ВССДС ЦСС УСП, головного спеціаліста ВССДС ЦСС УСП та провідного фахівця ВСР СДМ проведено оцінку рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована і проживає разом зі своєю тіткою в [ADDRESS] . З акту проведення оцінки рівня безпеки дитини вбачається, що дитина має зовнішні ознаки недогляду чи занедбаності, а саме одягнута в брудний одяг, низький рівень гігієни, поруч з дитиною відчувається неприємний запах. Наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням та доглядом, який відповідає віку та сезону. Дитина голодна та брудна. Батько дитини майже постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Висновок щодо рівня безпеки дитини: дуже небезпечно, що потребує негайного відібрання дитини у батьків. [PERSON] ознайомлений із вказаним актом, заперечень не висловив (а.с. 21-29). Як вбачається з копії пояснень тітки дитини [PERSON] від 26 травня 2025 року, вона взяти до себе під опіку дитину не має можливості через стан здоров`я. Про інших родичів інформацією не володіє (а.с. 35). Виконавчим комітетом Бучанської міської ради прийнято рішення № 1133 від 23 травня 2025 року про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка виявлена за адресою: [ADDRESS] , що залишилась без батьківського піклування, у зв`язку з тим, що батько дитини [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до неї (а.с. 36). Того ж дня виконавчим комітетом Бучанської міської ради прийнято рішення № 1134 про влаштування з 23 травня 2025 року по 20 серпня 2025 року малолітньої [PERSON] на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] та помічника патронатного вихователя [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 1363 від 04 липня 2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування Бучанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 50, 51-52). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що мати дитини [PERSON] померла. Батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, не спілкується із дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою батька в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Статтею 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~181\~СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов`язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України,\~суд при\~визначенні розміру\~аліментів враховує\~-\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина,\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до\~ч.\~2,\~ч.\~3\~ст.\~166\~СК України,\~особа,\~позбавлена батьківських\~прав,\~не звільняється\~від обов`язку\~щодо утримання\~дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов у цій частині, стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 червня 2025 року до досягнення дитиною повноліття на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину яких буде влаштовано дитину. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 2\~422,40 гривень.

Outcome: approved