Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

ТзОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором № 1895330 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.05.2021 року та за договором позики № 2485237 від 09.06.2021 року в розмірі 17\~869,94 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 2\~422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 09.05.2021 між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою веб-сайту кредитодавця, в електронному варіанті було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1895330. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про електронну комерцію», з відповідачкою було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документу згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, що був відправлений на номер мобільного телефону позичальниці. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит на умовах строковості, зворотності та платності в сумі 3 000,00 грн. на строк 30 днів. Кредитодавець ТзОВ «Лінеура Україна» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, [PERSON] кредитні кошти не повернула в повному обсязі та не виконала інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви в неї виникла заборгованість в розмірі 9\~790,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом становила 3 000,00 грн., а прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 6\~790,00 грн. 27 червня 2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27062022, у відповідності до якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 1895330 від 09.05.2021 року. 23 травня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 23/05/24, згідно якого право вимоги за кредитним договором № 1895330 від 09.05.2021 року переходить до нового кредитора ТзОВ «Факторинг Партнерс». Крім того, 09.06.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Маніфою» було укладено договір позики № 2485237 на суму 2\~200,00 грн. 29 грудня 2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-2021, у відповідності до якого ТзОВ «Маніфою» відступило належне йому право вимагати повернення коштів за договором позики № 2485237 від 09.06.2021 року. В подальшому, 10.03.2023 року ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за вказаним договором позики ТзОВ «Коллект Центр» згідно договору факторингу № 10-03/2023/01, а 18.02.2025 року за договором факторингу № 18-02/25 ТзОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги ТзОВ «Факторинг Партнерс» до відповідачки на суму 8\~079,94 грн., що становить її заборгованість за договором позики № 2485237 від 09.06.2021 року, з яких: 2 200,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 5\~879,94 грн. - заборгованість за відсотками. Вказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 7) директор ТзОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення їй судової повістки, яку вона отримала 14.10.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 113). За таких обставин суд 29.10.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09.05.2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір № 1895330\~про надання\~коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 9-14). Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту від 09.05.2021 року (зворотній а.с. 14-16), ТзОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. шляхом перерахування цих коштів за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] на строк 30 днів, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 даного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.2 договору. Знижена процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується, якщо клієнт у межах строку, визначеного п. 1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.3 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 09.05.2021 року відповідачка підписала електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М816» та отримала від ТзОВ «Лінеура Україна» кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] . В подальшому строк кредитування неодноразово продовжувався до 08.09.2021 року згідно додаткових договорів до вказаного договору № 1895330\~про надання\~коштів на умовах споживчого кредиту від 08.06.2021 року, 08.07.2021 року та 08.08.2021 року (зворотній а.с. 16-18,21-22). Згідно листа № 1-0103 від 01.03.2024 року (а.с. 44), ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» повідомило ТзОВ «Лінеура Україна» про те, що на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року, ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» 09.05.2021 року перераховано грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] в системі iPay.ua. Отже, ТзОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року, акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.06.2022 року та витягу з Реєстру боржників (а.с. 58-61) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по договору № 1895330\~про надання\~коштів на умовах споживчого кредиту ТзОВ «Лінеура Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 року, додаткової угоди № 1 до договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру заборгованості та витягу з Реєстру заборгованостей № 5 від 23.05.2024 року (а.с. 68-72,75), право вимоги до [PERSON] по договору № 1895330 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТзОВ «Факторинг партнерс». Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТзОВ Лінеура Україна» (а.с. 49-53), на час відступлення права вимоги 27.06.2022 року у відповідачки наявна заборгованість за договором № 1895330\~про надання\~коштів на умовах споживчого кредиту від 09.05.2021 року в розмірі 9\~790,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 6\~790,00\~грн. При цьому, [PERSON] сплачено 5\~180,00 грн. на погашення кредитної заборгованості. В судовому засіданні також встановлено, що 09.06.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 2485237 (а.с. 28-31), відповідно до якого ТзОВ «Маніфою» на умовах повернення, платності та строковості надало відповідачці грошові кошти в розмірі 2 200,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 09.07.2021 року. Цей договір також підписаний відповідачкою електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора g26842. Відповідно до п. 2.4 даного договору, додатку № 1 розрахунку за договором позики № 2485237 від 09.06.2021 року, додаткових угод № 1 від 09.07.2021 року та № 2 від 08.08.2021 року, паспорту позики (а.с. 33-38), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за акційною процентною ставкою в розмірі 0,01000 % на день (яка діє до 09.07.2021 року), та базовою процентною ставкою 1,99000 % на день (до 07.09.2021 року) за кожен день користування позикою. Згідно листа № 2782_241029135850 від 29.10.2024 року (а.с. 45), ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТзОВ «Маніфою» про те, що на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020 року, ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» 09.06.2021 року перераховано грошові кошти в сумі 2 200,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] в системі iPay.ua. З договору факторингу № 29/12-2021 від 29.12.2021 року, акту прийому-передачі Реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 29.12.2021 року (а.с. 62-67) вбачається, що право вимоги до [PERSON] по договору позики № 2485237 ТзОВ «Маніфою» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал». Згідно договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, акту прийому-передачі реєстру боржників, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 року та змін в Реєстрі боржників до договору № 10-03/2023/01 (а.с. 76-80,83), право вимоги до [PERSON] по договору позики № 2485237 ТзОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «Коллект Центр». Відповідно до договору № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2022 року, акту прийому-передачі реєстру боржників, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025 року, додаткової угоди № 3 від 29.07.2025 року та змін в Реєстрі боржників до договору № 18-02/25 (а.с. 84-89,92), право вимоги до [PERSON] по договору № 2485237 ТзОВ «Коллект Центр» відступило ТзОВ «Факторинг Партнерс». Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 2485237 від 09.06.2021 року (а.с. 57), на час відступлення права вимоги (18.02.2025 року) заборгованість відповідачки за вказаним договором позики становить 8\~079,94 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2 200,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 5\~879,94\~грн. При цьому, з даного розрахунку вбачається, що відповідачка [PERSON] не здійснила жодної сплати на погашення боргу. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладених кредитних договорів, своєчасно кредити не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 9\~790,00 грн. за договором № 1895330 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.05.2021 року та 8\~079,94 грн. за договором позики № 2485237 від 09.06.2021 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 0559620007 від 30.09.2025 року (а.с. 8). Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, укладеного між ТзОВ\~«Факторинг Партнерс»\~\~та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявкою на надання юридичної допомоги № 2820 від 01.08.2025 року та витягом з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг становить 9 000,00 грн. (а.с. 96-97,99-100), тому відшкодування понесених ТзОВ\~«Факторинг Партнерс»\~\~витрат на правову допомогу слід стягнути на їх користь з відповідачки. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved