Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

ТОВ «УМ Факторинг» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1155196 від 03.12.2023, після уточнення позовних вимог, у розмірі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, витрати за сплату судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 03.12.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1155196 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит із зобов`язанням повернення та сплати процентів за користування кредитом. За вказаним договором Відповідач отримала Позику у розмірі 3\~000 гривень строком на 345 днів, шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу - поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування в день та застосовується у межах строку кредиту. Протягом дії договору нараховані відсотки за користування кредитом, які Відповідачем не погашені. Станом на дату звернення до суду, Відповідач борг та нараховані відсотки не погасила, наявне прострочення за договором споживчого кредитування №1155196 від 03.12.2023 у розмірі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень (тіло кредиту та відсотки). 18.12.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу №18/12/24, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, з яких: 3\~000 (три тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22\~770 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят) гривень - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитними договорами, кредитні кошти у визначені строки не повернула, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість у загальній сумі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлена про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові конверти, які направлялися рекомендованими листами з повідомленнями на адресу зареєстрованого місця проживання. Додатково відповідач повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, відзиву, клопотань чи будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подавала (а.с. 83-84, 95-96). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріали справи\~свідчать,\~що 03.12.2023\~року між\~ТОВ «Селфі\~Кредит» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір про\~надання споживчого\~кредиту \~за продуктом\~«NewShort»\~№1155196,\~за яким\~відповідачка отримала\~фінансовий кредит\~у розмірі\~3\~000\~гривень строком\~на 345\~днів,\~тобто до\~12.11.2024\~року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 23 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у Договорі (а.с. 29-33). У Споживача відсутнє право ініціювати продовження строку кредитування або строк виплати кредиту за Договором. Відповідно до 1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується, зокрема у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 договору. 1.5.2 Знижена процентна ставка становить 1.1 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 25.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Знижка Споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що гцдгягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартно« процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також. Споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказано« дати зд женить повне дострокове повернення кредиту, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахуйся здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставил без знижки і перерахунку. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки, що не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплети у бік погіршення для Споживача. 1.5.3. Протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними поштами може бути змінений у бік зменшення для Споживача у випадку та на умовах визначених в п. 1 5.2 Договору, зокрема у випадку отримання Споживачем знижки на стандартну процентну ставку. 1.6 Мета отримання кредиту; споживчі (особисті) потреби. 1.7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 66\~275,07% річних, 1.7.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 26\~956,73% річних. 1.8. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.8.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25\~770 гривень, 1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 25\~011 гривень. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Сума кредиту (йото частина) перераховується Товариством протягом двох календарних дніє з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 03.12.2023 року або 04.12.2023 року. Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Розмір процентної ставки, встановлений уп.1.5 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду Товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до п.1.5.2. Договору залежить від того чи отримає Споживач індивідуальну знижку від Товариства та скористається своїм правом на її використання (виконає умови для отримання знижки) на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Споживач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені домовленістю Сторін. Усі умови застосування знижки визначені даним Договором та не вимагають підписання Сторона им будь-яких інших додаткових документів. \~ \~ \~ \~Сторони погоджуються, що з метою спрощення і зручності для обох Сторін. Товариство має право здійснювати округлення значення розміру процентів, що підлягають нарахуванню та оплаті згідно умов Договору, до двох знаків після коми (тобто до цілих копійок), з дотримання математичних правип округлення. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Грефіка платежів, крім випадку визначеною в пп.5.3. Договору. У разі затримання Сггоошвачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменшо на один календарний місяць. Товариство має право вимагати повернення кредкгу, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Споживача, зазначену в Договорі (або окремо надану Споживачем Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Споживача, вказані у цьому Договорі (або окремо повідомлені Споживачем), у тому числі з використанням месенджерів (Viber, Tetegram, тощо). Моментом отримання Споживачем повідомлення е момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. Умовами договору\~також передбачені\~штрафи у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом: у розмірі 450 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання, та у розмірі 33 гривні починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Споживач підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані у реквізитах Споживча у Розділі 10 «реквізити та підписи сторін» Договору (або надані Споживачем Товариству окремо) належать саме Споживачу та знаходяться у його користуванні, володінні та розпорядженні. Споживач погоджується та розуміє, що ці даж можуть бути використані Товариством для здійснення взаємодії з ним, в тому числі з метою врегулювання простроченої заборгованості, що може виникнути за цим Договором. Така взаємодія здійснюється Товариством з урахуванням вимог законодавства. Додатком №1\~до цього\~договору зазначений\~Графік платежів та розрахунків до цього договору, орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту за період часу з 03.12.2023 по 12.11.2024 (а.с. 32). Зазначений договір та Таблиця обчислення загальної вартрості кредиту длля споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток до договрору №1) підписані електронним підписом позичальника «К495» 03.12.2023 о 08:55:27 годині, про що свідчить відповідна позначка сайту АЦСК (а.с. 32). Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Позикодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Переказ коштів,\~виданих в\~рамках Кредитного\~договору здійснено\~шляхом перерахування\~3\~000\~гривень на\~банківську картку\~№ [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК Україна». Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом кошти перераховані на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 03.12.2023 08:57:12, Session ID - 022208878773 (а.с. 50). На виконання ухвали суду від 01.08.2025 про витребування інформації, АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» було надано інформацію, яка підтверджує факт наявності випуску банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , а також підтверджує обставини, на які посилається позивач, щодо дат та сум нарахування коштів відповідачу (а.с. 93-94). Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав та перерахував на рахунок позичальника грошові кошти, однак з матеріалів справи слідує, що відповідач належним чином умови договору не виконала, у результаті чого утворилась заборгованість, згідно розрахунку заборгованості станом на 18.12.2024 року у загальному розмірі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, з яких: 3 000 (три тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 770 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят) гривень - сума заборгованості за відсотками. Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному у п. 1.4 Договору № №1155196 від 03.12.2023 року. 18.12.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу №18/12/24, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, з яких: 3 000 (три тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 770 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят) гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с. 15-28). Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу від№ 18/12/24 від 18.12.2024 року внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором Фактор заміняє клієнта у Кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за Кредитними договорами. Передання Позивачу\~права вимоги\~відбулось згідно\~Акту приймання-передачі\~Реєстру боржників\~від 18.12.2024\~року.\~Враховуючи те,\~що в\~Акті приймання-передачі\~Реєстру боржників\~від 18.12.2024\~року містяться\~персональні дані\~інших осіб,\~які не\~є стороною\~даної справи,\~Позивач надає\~суду,\~Витяг з\~Акту приймання-передачі\~Реєстру боржників\~від 18.12.2024\~року (витяг\~додається а.с. 15-28). Згідно платіжної інструкції №201 від 19.12.2024 ТОВ «УМ Факторинг» перерахувало на рахунок ТОВ «Селфі Кредит» грошові кошти у розмірі 1\~790\~099,84 гривень, як оплату фінансування згідно договору факторингу №18/12/24 від 18.12.2024 (а.с. 28). Отже, ТОВ «УМ Факторинг» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. У такий спосіб ТОВ «УМ Факторинг» набув право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №1155196 від 03.12.2023 у загальному розмірі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, з яких: 3 000 (три тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 770 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят) гривень - сума заборгованості за відсотками. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: Копія Витягу (виписка з ЄДРПОУ) ТОВ «УМ Факторинг»(паперова копія); Копія договору факторингу № 18/12/24 від 18.12.2024 (паперова копія); Витяг з Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 18.12.2024; Платіжна інструкція № 201 від 19.12.2024, (паперова копія електронного документа); Кредитний договір № 1155196 від 03.12.2023 року (паперова копія електронного документа); Розрахунок позовних вимог; Лист Вих. №20241231-2331 від 31.12.2024 13:19:16 (паперова копія електронного документа); Копія позовної заяви з додатками для Відповідача; Документи, що підтверджують сплату судового збору (паперова копія електронного документа). Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №1155196 від 03.12.2023 у загальному розмірі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, з яких: 3 000 (три тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 770 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят) гривень - сума заборгованості за відсотками. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконала, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надала, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, з яких: 3 000 (три тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 770 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят) гривень - сума заборгованості за відсотками. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем у якості доказів на підтвердження підстав для стягнення 6 000 гривень за надання правничої допомоги надано: Договір про надання правничої (правової) допомоги № 141 від 29.01.2025, (паперова копія електронного документа); Додаткова угода №1 до Договору №141 про надання правової допомоги від 29.01.2025 (паперова копія електронного документа); АКТ виконаних робіт до Договору про надання правничої(правової) допомоги від 14.02.2025 (паперова копія електронного документа), відповідно до якого Адвокатське бюро «Остащенко» надало ТОВ «УМ Факторинг» правову допомогу по Боржнику [PERSON] на загальну суму 6\~000 (шість тисяч) гривень, у вигляді написання позовної заяви для подачу до суду. Цей гонорар адвоката погоджений сторонами договору; Платіжне доручення від 14.02.2025 року про сплату за надання правничої (правової) допомоги (паперова копія електронного документа) у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, у призначенні платежу зазначено: - акт виконаних робіт від 14.02.2025, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим. Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Проте суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved