Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 06.05.2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, а саме стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , \~ [INFO] , у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] . Разом із тим, спільна дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач приймати участі у забезпеченні дитини не бажає. Позивачка зазначає, з часу ухвалення рішення суду розміри витрат на утримання дитини значно зросли. Розмір аліментів, які наразі сплачує відповідач, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину вже недостатньо для матеріального утримання доньки, що ставить [PERSON] в скрутне становище. Водночас, матеріальний стан відповідача покращився, оскільки останній проходить військову службу в ЗСУ та має статус ветерана війни. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 06.05.2024 року, справа №946/3302/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.10) 2.2. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.11). 2.3. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2025 року відмовлено у зупиненні провадження по справі (а.с.46). 2.4. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка звернулася із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність не звертався. 2.5. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2025 року цивільну справу вирішено розглядати на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). 2.6. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 811 (а.с.9). 3.2. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , \~ [INFO] , у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] (а.с.7-8). 3.3. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України №4699/2276/654 від 31.07.2025 року; посвідченням серії [NUMBER] від 17.03.2025 року (а.с.41, 51). 3.4.\~Як вбачається\~з довідки\~№2416\~від 10.06.2025\~року,\~ [PERSON] з 10.07.2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі по мобілізації у в/ч [NUMBER] згідно наказу командира частини №247 від 10.07.2024 року (а.с.30). 3.5. Згідно довідки №1 від 31.08.2025 року, наданою адміністрацією Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Сервіс Люкс», [PERSON] займає посаду Головний бухгалтер. Дохід за період з 01.01.2025 року по 31.07.2025 року склав 70\~241 гривня 39 копійок (а.с.52). 3.6. Відповідно до довідки про отримання аліментів №72087 від 08.09.2025 року, наданою Ізмаїльським відділом державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] отримала від [PERSON] аліменти у розмірі: за грудень 2024 року 8\~000 гривень 00 копійок, за січень 2025 року 12\~000 гривень 00 копійок, за лютий 2025 року 2 000 гривень 00 копійок, за березень 2025 року 7\~000 гривень 00 копійок, за квітень 2025 року 5\~000 гривень, за травень 2025 року 0 гривень 00 копійок, за червень 2025 року 5\~000 гривень 00 копійок, за липень 2025 року 5\~000 гривень 00 копійок, за серпень 2025 року 5\~000 гривень 00 копійок (а.с.53). 3.7. За змістом довідки військової частини [NUMBER] за вих. №1191 від 25.10.2025 року дохід [PERSON] за період з липня 2024 року по вересень 2025 року склав 1\~578\~670 гривень 64 копійки (а.с.65). ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Згідно зі статтею 129 Конституції України, статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.3. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 4.4. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.5. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26.04.2001 року (надалі - Закон №2402-III) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 4.6. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.7. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). 4.8. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 4.9. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). 4.10. Згідно положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.11. Відповідно до статей 183 та 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 4.12. Як роз`яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 4.13. Як з`ясовано у судовому засіданні, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивачки визначено судом у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] . 4.14. Після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів розмір доходу відповідача збільшився - станом на час ухвалення рішення його щомісячний оклад становить більше 100 000 гривень. Отже, відповідач є працездатною, фізично здоровою особою та здатний забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і неповнолітньої дитини. Інших малолітніх (неповнолітніх) та непрацездатних осіб відповідач на утриманні не має. 4.15. Викладене дає підстави для висновку про те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини поліпшився майновий стан відповідача. 4.16. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.192 СК України, суд, з урахуванням майнового, сімейного та стану здоров`я обох сторін, дійшов до висновку про необхідність збільшення розміру стягнутих аліментів до 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. V. Розподіл судових витрат 5.1. Згідно з п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved