Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування вимог зазначила, що 09 вересня 2004 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Стрийського міського управління юстиції у Львівської області, актовий запис № 276. Після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Донька, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Інституту гуманітарних та соціальних наук Національного університету «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою про навчання, виданою вказаним навчальним закладом від 17.09.2025 року № 252, а закінчує навчання у червні 2029 року. Згідно судового наказу, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області від 04.12.2023 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з всього його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [INFO] донька [PERSON] досягла повнолітня, та стягнення аліментів за даним судовим наказом припинилось. На сьогодні донька перебуває на повному утриманні позивача та їй одній важко нести ці витрати, оскільки донька продовжує навчатися, у зв`язку з чим несу суттєві витрати на її утримання, зокрема, проживання у гуртожитку та додаткові витрати на придбання матеріалів для навчання, придбання підручників, канцелярії та техніки (ноутбук), харчування, гігієну, лікування та загальний розвиток, а також витрати на дозвілля та особисті потреби. 24.09.2025 року ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з?явилась, однак подала до суду заву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги задоволити. Відповідачем неодноразово подавались заяви про відкладення слухання справи, які судом задовольнялись. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, вкотре подав до суду заяву про відкладення слухання справи у зв`язку із перебуванням на військовій службі. Суд, вивчивши подане клопотання, приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки жодних доказів перебування відповідача на військовій службі, останнім не надано, як і не зазначено яким чином перебування на військовій службі перешкоджає розгляду справи, а тому такі клопотання суд вважає необґрунтованими та\~має ознаки\~затягування судового\~процесу,\~зловживання процесуальним\~правами.Відзив на позов [PERSON] , не надавав, не подавав також будь-яких заперечень щодо позовних вимог чи розміру аліментів. Так, відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року). Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований\~статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії учасників справи. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неодноразове відкладення судового засідання за клопотаннями сторони відповідача, зважаючи на надання стороні відповідача значного обсягу процесуального часу, що був достатнім для висловлення власної позиції з приводу справи та участі в судовому засіданні, суд вважає причини неявки [PERSON] , у судове засідання неповажними. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, враховуючи клопотання сторони позивача про проведення судового засідання за її відсутності, зважаючи на відсутність поважних причин неявки у судове засідання відповідача, враховуючи тривалий час розгляду даної справи, неодноразове відкладення судового засідання, зважаючи на незначну складність даної справи та відсутність необхідності особистої участі сторін в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі на підставі зібраних письмових доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Національному університеті «Львівська політехніка», є студенткою 1 курсу, на денному відділенні та закінчує навчання в червня 2029 року. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов?язку батьків утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1\~статті 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини 1\~статті 199 цього Кодексу\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаних норм дає підставу для висновку, що батьки зобов?язані утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися та у зв?язку із цим потребує матеріальної допомоги. Повертаючись до матеріалів справи, суд установив, що відповідач отримує дохід, про що стверджував позивач у позові, що не заперечив відповідач. Таким чином, суд прийшов висновку, що у відповідача є дохід, а відтак є можливість надання матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання. З цього питання суд приймає аргументи позивача. Таким чином, щодо наявності умови можливості надання матеріальної допомоги, у відповідності до ч. 1\~ст. 199 СК України, суд приходить висновку, що у відповідача є наявною така можливість. Щодо визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, суд прийшов наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Окрім цього, відповідно до ст.\~182\~цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд враховує стан здоров?я та матеріальне становище дитини, яка навчається, матеріальне становище відповідача, який отримує дохід, оскільки будь-яких доказів протилежного не подано суду, є підставами при визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду, тобто з 23 вересня 2024 року до закінчення нею навчання 30.06.2029, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання підлягає захисту шляхом задоволення позову. У відповідності до ч. 1\~ст. 140 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1211,20 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: approved