Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина - [PERSON] , звернулася із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , про визнання батьківства померлої особи. Рух справи у суді. Після надходження адресною довідки щодо місця реєстрації відповідачів 22.05.2023 року, ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 22.05.2023 року по вказаній справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження, справу призначено у підготовче судове засідання на 14.06.2023. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 05.06.2023 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову по даній цивільній справі. Представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокатом Івченко В.Б. 30.06.2023 до суду подано відзиви на позов. 02.10.2023 року до суду від представника позивачки - адвоката Полубок Н.А. надійшла заява про зміну предмету позову. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 02.10.2023 року за клопотанням позивача судом витребувано у державного нотаріуса Теплодарської міської нотаріальної контори Одеської області Панасюк А.В. (м. Теплодар, вул. Комунальна, 3) належним чином завірену копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 03.04.2024 рокудо участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, громадянку Республіки Білорусь - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 12.11.2024 по справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 17.01.2025 провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду. Експертне дослідження проведено не було. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 28.05.2025 по справі призначено ще одну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. 15.09.2025 року на адресу Теплодарського міського суду Одеської області надійшла вказана цивільна справа з висновком експерта № 807 від 17.07.2025, відповідно до ухвали суду від 28.05.2025. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 15.09.2025 провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Зміст позовних вимог. [PERSON] звернулася до суду із вище вказаним позовом, який в ході підготовки справи до розгляду змінила щодо предмету позову. У зміненому позові представник позивача - адвокат Полубок Н.А. зазначила, що позивач [PERSON] з 2011 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] , з яким проживала однією сім`єю як чоловік та дружина разом у його садовому будинку, що розташований в [ADDRESS] . Під час сумісного проживання, їх відносини мали ознаки фактичної сім`ї, що є складовою шлюбу між чоловіком та жінкою: проживали разом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та несли спільні витрати, спільне харчування, здійснювали купівлю майна для сумісного користування, здійснювали витрати на утримання житла та його ремонт, надавали взаємну допомогу. Від даних стосунків, за час спільного проживання, у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У зв`язку з тим, що з батьком дитини [PERSON] . [PERSON] не перебувала у шлюбі, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до чинного законодавства, а саме до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] за життя визнавав себе батьком, проте, у зв`язку з смертю не встиг визнати своє батьківство. Він піклувався про сина, займався його вихованням, гуляв, матеріально забезпечував, весь свій час приділяв вихованню сина і привселюдно визнавав своє батьківство щодо сина [PERSON] . Дана обставина підтверджується актом про встановлення факту проживання від 30.03.2023 року, складеного депутатом Теплодарської міської ради. Встановлення факту батьківства [PERSON] необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема, для отримання спадщини. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] , який народився [INFO] , батьком є [PERSON] , відомості щодо якого внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Оскільки [PERSON] та [PERSON] подано до Тепдодарської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а тому вбачається спір про право та позивач обрала спосіб захисту своїх прав в порядку позовного провадження. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному приміщенн, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад: висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, анкети, заяви, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. У пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства вразі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно норм вказаної статті, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самою дитиною після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства, суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Просила визнати батьківство [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно сина, [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Біляївка, Одеської області. Внести зміни до актового запису № 1 від 03.01.2020 року, зареєстрованого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо народження [PERSON] , [INFO] : у графі «відомості про батька» замість запису « [PERSON] » записати « [PERSON] , [INFO] , громадянин України»; у графі «відомості про дитину» прізвище дитини « [PERSON] » змінити на « [PERSON] », інші відомості залишити без змін. Позиції сторін. Позивач та її представник - адвокат Рева С.Л., яка діє на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 25.02.2025 року № 498, підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити з урахуванням висновку експерта № 807 від 17.07.2025, яким підтверджено, що померлий [PERSON] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99, 9999%. Просили задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі з наведених підстав. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вона перебувала у зареєстровано шлюбі із [PERSON] , вони мають двох спільних дітей, які на сьогоднішній день повнолітні і мають власні родини. До своєї смерті [PERSON] жив і з нею. Коли чоловік помер, вона займалася його похованням. Про те, що в нього є дитина від іншої жінки їй нічого не було відомо. Відповідач [PERSON] , третя особа - [PERSON] безпосередньої участі у судовому засіданні не приймали. Від [PERSON] на адресу суду надходили клопотання про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги не визнав. Представник відповідачів та третьої особи - адвокат Івченко В.Б. позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки, на його думку, висновок експерта викликає сумніви. Так, експерт у своєму висновку зазначає, з посиланням на методологічні рекомендації, що, через мутаційні зміни в одному з трьох локусів, було використано два локуси, тому не можливо надати однозначну відповідь щодо батьківства на 100 відсотків. Вважає, що експерт не міг визначати такий відсоток вірогідності батьківства, який він зазначив у своєму висновку. Вважав би за доцільне опитати експерта та призначити повторну експертизу з цього питання, але його довірительниця, інтереси якої він представляє в суді, відповідач [PERSON] , не бажає продовження судового розгляду та проведення будь-яких додаткових експертиз, тому він позбавлений можливості заявити подібне клопотання. Крім того, представник Івченко В.Б. зауважив, що померлий [PERSON] та [PERSON] не перебували у фактичних шлюбних відносинах, оскільки [PERSON] на той час перебував у шлюбних відносинах з своєю дружиною [PERSON] , з якою був зареєстрований шлюб. Дане питання було предметом розгляду в суді і наразі рішенням суду, яке набуло чинності, доведено відсутність фактичних шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Вони ймовірно мали періодичні інтимні стосунки, від яких народилася дитина - син [PERSON] . Просив відмовити у задоволення позовних вимог. Як сторона позивача, так і сторона відповідачів відмовились від допиту заявлених ними раніше свідків і дана відмова прийнята судом, оскільки це є правом сторін. Позиція та висновок суду. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до частини першої статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved