Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

І. Суть справи. У вересні 2025 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Мотивує свої вимоги тим, що 23.12.2024 о 12:20 год. в м. Прилуки, по вул. Вокзальна, 27, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «MAZDA 3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Відповідача та транспортного засобу «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником вказаного транспортного засобу є [PERSON] , спадкоємцем за законом зазначеного транспортного засобу є [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями Відповідач порушив вимоги п. 12.1, 2.9.а, 2.10.а Правил дорожнього руху України, що призвело до настання ДТП. Наведені обставини було перевірено та достовірно встановлено Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 742/54/25. Так, постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025, вина Відповідача у скоєнні ДТП була повністю доведена судом, і його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Потерпілого була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджується полісом серії [NUMBER] обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а останній не здійснив компенсацію виплат, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом про примусове стягнення заборгованості у розмірі 50\~693,89 грн, які просить стягнути разом з витратами на проведення експертизи у розмірі 1\~900 грн та судові витрати у розмірі 3\~028 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13\~серпня 2025\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву, в якій просять розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до позовної заяви, відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформацією УДМС України в Чернігівській області відповідач дійсно зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 59). За вказаною адресою Відповідачу рекомендованим повідомленням направлено ухвалу про прийняття справи у провадження, з викликом її в судове засідання. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, з огляду на вказані приписи\~ЦПК, а також приймаючи до уваги позицію позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Згідно ч.1\~ст. 244 ЦПК України\~після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Відтак, 04.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 23.12.2024 о 12:20 год. в м. Прилуки, по вул. Вокзальна, 27, водій [PERSON] керуючи автомобілем «MAZDA 3», д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив\~п. 12.1 Правил дорожнього руху\~України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130, 122-4 КУпАП. Постанова набрала законної сили 04.02.2025 (а.с. 22-23). Транспортний засіб «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , спадкоємцем за законом зазначеного транспортного засобу є [PERSON] (а.с. 15-19), який застрахований в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджується полісом серії [NUMBER] обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 21). 25.12.2024 року [PERSON] , який діє на підставі довіреності від [PERSON] від 25 січня 2025 року (а.с. 17), звернувся із заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної вище ДТП (а.с. 24-25). Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №004/25 від 23.01.2025, складеного суб?єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , розмір завданих збитків становить 60\~832,66 грн (а.с.29-51). Відповідно до платіжної інструкції № 6164 від 11.03.2-25 року МТСБУ перерахувало [PERSON] 50\~693,89 грн (а.с.56). 12 лютого 2025 МТСБУ виплатило ТОВ СОС Сервіс Україна 1900 грн. за оплату послуг експерта (а.с. 13). V. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Судом встановлено, що 23.12.2024 о 12:20 год. в м. Прилуки, по вул. Вокзальна, 27, водій [PERSON] керуючи автомобілем «MAZDA 3», д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив\~п. 12.1 Правил дорожнього руху\~України, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст.124 КУпАП, правопорушенням вважається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Згідно з постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від від 22 січня 2-25 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130, 122-4 КУпАП. Постанова набрала законної сили 04.02.2025 (а.с. 22-23). На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до\~ст. 980 Цивільного кодексу України\~(надалі також - «ЦК України»), Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Згідно з\~ст. 999 ЦК України, Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону). Відповідно до ст. 5 Закону, Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, Відповідач на момент ДТП не виконав вимоги\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»\~та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Своїми діями Відповідач порушив вимоги\~п. 13.1 Правил дорожнього руху\~України, що призвело до настання ДТП. Наведені обставини були перевірені та достовірно встановлені Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] . Отже, Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025, вина Відповідача була повністю доведена судом, і його визнано винним у скоєні ДТП. У відповідності до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №902/201/19). У постанові від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17 Верховний Суд наголосив, що преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Отже, обставина вини Відповідача у ДТП встановлена рішенням суду та не повинна доказуватися при розгляді іншої справи. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1.ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що дули чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цап Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених зазначеним Законом України. Статтею 25 Закону України «Про страхування»\~визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до положень частини першої\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТГ1 життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2.\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатне страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Такої ж правової позиції дотрималась Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 року у справі за № 6-2188цс16. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на те,що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду та на момент ДТП не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, МТСБУ,\~як Страховик, що здійснив регламентну виплату потерпілій особі, має право регресу до нього і це право підлягає захисту Судом. Оскільки, Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату, що підтверджується платіжними інструкціями № 6164 від 11.03.2-25 року, № 3229 від 12.02.2025, тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача. VІ. Розподіл судових витрат. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн, тобто пропорційно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved