Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

ТОВ "ФК\~"Кредит-капітал"\~через свого\~представника -\~адвоката Усенка\~М.\~І.\~звернулося до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 33 132,77 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 27.12.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за допомогою ІТС Товариства був укладений договір про надання споживчого кредиту № 538395, підписаний споживачем одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надано відповідачці кредит в розмірі 4 000,00 грн строком на 365 днів, а відповідачка зобов`язувалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок позичальниці. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, кредит не повернула і відсотки за користування ним первісному кредитору не сплатила. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено договір факторингу №\~01022024, відповідно до умов якого позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги відносно осіб, які являються боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 538395 від 27.12.2022. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідачки становила 33\~132,77 грн і складалася із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3\~999,99 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 29 132,78 грн. Наявна заборгованість відповідачкою у добровільному порядку не погашена, що стало підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 29 132,78 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Під час підготовки справи до розгляду судом встановлено, що відповідачка [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористалася, жодних заяв або клопотань суду не подала. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Також, при розгляді вказаної цивільної справи суд враховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Статтею 1054 Цивільного кодексу України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" (Закон № 1734-VII) договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1734-VII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регламентовані Законом України «Про електронну комерцію» (Закон № 675-VIII). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У свою чергу частиною 5 статті 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Вимогами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII передбачено, що у разі укладення електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII). Згідно до ч.ч. 1, 3 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється його належним виконанням. Судом установлено, що 27.12.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за допомогою ІТС Товариства був укладений договір про надання споживчого кредиту № 538395, підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.3., п. 1.4. договору сума кредиту складає 4 000,00 грн, строк кредиту - 365 днів. Як передбачено п. 1.5.1., п. 1.5.2. договору стандартна процентна ставка становить 2,2 % на день, знижена процентна ставка становить 0,01 % на день. Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши 27.12.2022 грошові кошти у сумі 4 000,00 грн на картковий рахунок позичальниці № [NUMBER] , про що свідчить виписка по картковому рахунку, надана АТ "ПУМБ" на виконання ухвали суду про витребування доказів. Відповідачка свої зобовязання за договором не виконала та не погасила заборгованість за тілом кредиту і нарахованими відсотками. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідачки станом на 22.12.2023 становить 33\~132,77 грн і складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3\~999,99 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 29 132,78 грн, з урахуванням сплаченої суми. З даного розрахунку судом встановлено, що відсотки за кредитом нараховано відповідно до умов договору у визначений договором строк. Відповідачкою вказаної заборгованості не спростовано, власних розрахунків за кредитом суду не надано. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України, до яких у тому числі віднесено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом, 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» був укладений договір факторингу № 01022024, за умовами якого позивач отримав право грошової вимоги боржників ТОВ «Селфі Кредит». Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 та витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 33\~132,77 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3\~999,99 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 29 132,78 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачки [PERSON] позивач ТОВ «ФК «Кредит-капітал» надсилав письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак, відповідачка, судячи з усього, вимогу не виконала, заборгованість не погасила. За таких обставин під час розгляду справи суд дійшов висновку, що первісний кредитор після укладення договору належним чином та у повному обсязі виконав свої зобов`язання, а саме надав відповідачці [PERSON] кредитні кошти. У свою чергу, відповідачка умови укладеного договору порушила, що має наслідком заборгованість перед первісним кредитором. Після відступлення права вимоги до нового кредитора позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на суму наявної заборгованості. Не виконання відповідачкою своїх грошових зобов`язань перед первісним кредитором, а також перед новим кредитором, порушує права позивача, і таке порушене право підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням ст. 16 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення. Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд ураховує таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). За таких обставин, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за наслідками розгляду справи судом задоволені повністю, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 грн суд ураховує таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Загальна сума витрат на правову допомогу в даній справі склала 8 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, актом № 222 наданих послуг від 05.08.2025, детальним описом наданих послуг від 05.08.2025 до акту № 222 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, ордером № 1381377 від 02.07.2025. Вказані докази у сукупності доводять наявність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved