Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

07.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі\~- ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», позивач), в особі представника адвоката Тараненко А.І., звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості, який обґрунтовувало наступним. 15.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою було укладено кредитний договір №368705962 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого останній надано кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 14000 грн. На підставі вказаної домовленості [PERSON] 15.03.2021 отримала на банківську картку № [NUMBER] кредитні кошти у сумі 14000 грн. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору станом на день подання позовної заяви утворилася загальна заборгованість у сумі 19081,14 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 11665,36 грн та заборгованості по відсотках у сумі 7415,78 грн, які нараховані в тому числі на підставі ст.625 ЦК України. Позивач вказував, що 28.11.2018 між TOB«Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 (дія якого згідно з додатковими угодами продовжена до 31грудня 2024року), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором\~від 15.03.2021 у сумі 19081,14 грн, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №145 від 03.08.2021. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01(дія якого згідно з додатковими угодами продовжена до 30грудня 2024року), відповідно до умов якого до ТОВ«ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 19081,14 грн,\~що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та\~ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором на суму 19081,14 грн,\~що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу та актом прийому-передачі реєстру боржників. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 19081,14 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7\~000,00 грн. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкової Н.П. від 14.07.2025 цивільну справу № 490/5445/25 за вказаним позовом передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. 19.08.2025 вказана справа надійшла на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 справа № 490/5445/25 надійшла до провадження судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Коваленко Н.А. Ухвалою від 21.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. 04.09.2025 представником відповідача, адвокатом Захар`євою Я.В., через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, згідно якого остання проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Так, вказує на те, що\~позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір; вказує, що позивачем не надано належних доказів відступлення права вимоги; вказує на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки кредитний договір укладено 15.03.2021 строком на 70 днів, а позов подано лише у 2025 році; також вважає необґрунтованою вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 7000,00 грн. 09.09.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» скеровано відповідь на відзив у справі та пояснення щодо перерахування кредитних коштів та нарахування відсотків за кредитним договором; щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача; щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу, а також стосовно строку позовної давності. Ухвалою суду від 16.09.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» витребувано інформацію, яка надійшла на адресу суду 22.10.2025. В судове засідання учасники справи не прибули. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.03.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір №368705962, за умовами якого кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит у сумі 14000 грн зі сплатою процентів за користування коштами. Договір був укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідачка заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Правилами до Кредитного договору передбачено, що позичальник у заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. У пункті 1.2 Договору сторони визначили, що кредит надається строком на 70 днів. Згідно з п. 1.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 0,65% в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка). Пунктом 1.6 договору передбачено, що умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються, коли, кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку, вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, починаючи з наступного дня, що слідує датою платежу. У разі, якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. Відповідно до п.1.5 договору на умовах, викладених в п.1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 1,30% в день від суми кредиту за час користування ним (базова процентна ставка). Згідно з пп.1.6.1 договору за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за базовою процентною ставкою орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 474,50 % річних. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кредитний договір №368705962 від 15.03.2021 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV3S29Р. Грошові кошти отримано в розмірі 14000,00 грн на строк 70 днів, із дисконтною процентною ставкою 237,25 % річних, базовою процентною ставкою 474,05 % річних. Як вбачається з копії платіжного доручення від 15.03.2021, [PERSON] отримала кредит (грошові кошти) в розмірі 14000,00 грн згідно кредитного договору № 368705962 від 15.03.2021 (а.с.57).\~ На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» надало запитувану інформацію, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Додатково АТ КБ «ПриватБанк» надало виписку по вказаному рахунку за період 15.03.2021 \~20.03.2021, яка містить зарахування в сумі 1400,00 грн 15.03.2021. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Відповідно до розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 19081,14 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 11665,36 грн та заборгованості по відсотках у сумі 7415,78 грн. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п.1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №145 від 03.08.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 19081,14 грн. Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. При цьому, слід зазначити, що вищезазначений договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору в даній справі. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 (Договір факторингу 2), згідно умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором №368705962. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано витяг з реєстру прав вимог, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю (Договір факторингу 3) відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п.1.2 Договору факторингу 3 перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2. Після чого позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19081,14 грн. Враховуючи наведене, позивачем належним чином доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №368705962 від 15.03.2021 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 19081,14 грн. З виписки з особового рахунку [PERSON] та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором від 15.03.2021 у сумі 19081,14 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 11665,36 грн та заборгованості по відсотках у сумі 7415,78 грн. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з вимогами статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України). В силу частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг\~це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частина 2\~статті 625 ЦК України\~передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей\~76,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Юніт Капітал» як новий кредитор, до якого перейшли права вимоги за укладеним [PERSON] кредитним договором від 15 березня 2021 року, просило про стягнення з позичальниці суми неповернутої заборгованості з урахуванням вимог\~статті 625 ЦК України\~в розмірі 19081,14 грн. Суд вважає позовні вимоги доведеними в повному обсязі, оскільки належними та допустимими доказами у справі підтверджені факти укладання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитного договору на суму 14000 грн у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору щодо надання позичальниці кредитних коштів та невиконання останньою у повній мірі зобов`язань з повернення кредитних коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитними коштами та за порушення грошового зобов`язання, а також перехід прав вимоги за цим договором до ТОВ «Юніт Капітал», Позивачем надані розрахунки заборгованості, які узгоджується з умовами кредитного договору та не містять жодних додаткових нарахувань та штрафних санкцій. Надані розрахунки є достатніми та допустимими доказами розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором №368705962. Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256\~ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За загальним правилом згідно ч. 1ст. 261\~ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. У зв`язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово-судовому порядку. Представник відповідачки просила застосувати строк позовної давності. Даючи оцінку доводам представника відповідача в цій частині, суд виходить з наступного. Згідно п. 12\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 02.04.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст.257,258,362,559,681,728,786,1293\~цього\~Кодексу\~продовжуються на строк дії такого карантину. З 12.03.2020 року на усій території України був встановлений карантин, який діяв по 30 червня 2023 року. Виходячи із приписів п. 12\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строки позовної давності продовжені на період дії карантину, а саме до 30.06.2023 року. Таким чином, на час подання до суду ТОВ «Юніт Капітал» позову до [PERSON] за позовними вимогами позовна давність не сплинула, відтак доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є необґрунтованими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором №368705962 від 15.03.2021 у заявленому позивачем розмірі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно частин 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, ч.3\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. Однак, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025; копію додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Розмір витрат ТОВ «Юніт Капітал» на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 7 000,00 грн. Приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, ціну позову, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну відсутність участі представника позивача у судових засіданнях при розгляді даної справи,

Outcome: approved