Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що ТОВ "Рада 2" надає житлово-комунальні послуги для мешканців будинку [ADDRESS] . Позивач зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У зв`язку із несплатою відповідачем коштів за отримані послуги за період з 01.04.2024 по 30.06.2025, у нього утворився борг у розмірі 11 424,65 грн., який позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача разом із інфляційною складовою боргу - 1 925,79 грн. та 3% річних - 401,71 грн., що загалом складає 13 752,15 грн. Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , загальна площа якої становить 81,1 кв.м. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 14.09.2020 (далі - Договір). Згідно з нормами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 10 Закону передбачено, що до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно Договору, внесок на управління (утримання) будинку складав 5,07 грн, згідно до Розпорядження про зміну розміру внесків за управління будинком житлових приміщень від 31.05.2024 затверджено внесок з 01.06.2024 на управління (утримання) будинку у розмірі 7,86 грн/кв.м. За приписами статей 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем з 01.04.2024 не сплачувались внески, у зв`язку з чим станом на 30.06.2025 вона має заборгованість перед позивачем у розмірі 11 424, 65 грн. Згідно ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення боргу у розмірі 11 424 грн. 65 коп. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем надано розрахунок суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якого сума інфляційних втрат становить 1 925, 79 грн., а 3% річних - 401,71 грн. Суд вбачає вказаних розрахунок обґрунтованим, а суму інфляційних втрат у розмірі 1 925, 79 грн. та 3% річних у розмірі 401,71 грн. такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved