Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

08.05.2025 КП «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради, від імені та в інтересах якого діє представник Морозова О.В., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що КП «Теплокомуненерго» перебуває з боржником у фактичних договірних відносинах, про що свідчить відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії опубліковано на офіційному веб-сайті КП «Теплокомуненерго» https://kpteplo.wixsite.com/olexandriyateplo, та діє з 01.03.2022. Боржник не виконує належним чином покладені на нього обов`язки по сплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим станом на 01.04.2025 виникла заборгованість за отриману теплову енергію в розмірі 37594,08 грн., плата за абонентське обслуговування 1253,88 грн., 3% річних в розмірі 231,98 грн., індекс інфляції в розмірі 1019,61 грн., а всього 40\~099,55 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, плата за абонентське обслуговування, 3% річних, індекс інфляції та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 26.06.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 21.08.2025 представник відповідача адвокат Бугайченко Т.А. подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 3819,31 грн., жодного іншого доходу не має, у зв`язку із чим опинилась у тяжкому матеріальному становищі. Вона зверталась до відповідача із проханням укласти договір реструктуризації, але їй у цьому було відмовлено. Враховуючи вказані обставини та норми закону, просить суд не стягувати із відповідача 3% річних та інфляційні. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково з підстав, зазначених у відзиві. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, відбувалась повна фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши учасників справи, дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, вид діяльності якого постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.8). Згідно з розрахунком заборгованість [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , за теплопостачання становить 37594,08 грн., плата за абонентське обслуговування 1253,88 грн., 3% річних в розмірі 146,97 грн., індекс інфляції в розмірі 647,58 грн. (а.с.3-5). Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Тобто, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13. Стягнення 3% річних згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України не є неустойкою, адже є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України фактично три відсотки річних є пенею, яка може застосовуватися в разі прострочення грошового зобов`язання, якщо в його умовах не був передбачений такий вид санкції за його порушення. Таким чином, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні 3% річних та індексу інфляції. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості отриманої теплової енергії, станом на 01.04.2025 виникла заборгованість в розмірі 40\~099,55 грн., що складається з: 37594,08 грн. заборгованість за послуги теплопостачання; 1253,88 грн. - плата за абонентське обслуговування; 146,97 грн. 3% річних; 647,58 грн. індекс інфляції, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача та розрахунком, наданим позивачем. З урахуванням встановлених у справі обставин, зокрема того, що між сторонами укладений відповідний договір про постачання теплової енергії, проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не сплачує за фактично отриману теплову енергію,

Outcome: approved