Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~Сихівського відділудержавної виконавчоїслужби умісті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)\~про зняття арешту з нерухомого майна, що перебуває в користуванні [PERSON] , а саме з квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений Постановою Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та заборони на його відчуження від 26.11.2009р. у виконавчому провадженні №11502923, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9284443, зареєстровано: 26.11.2009 10:14:10 за №9284443 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська обл., м.Львів, вул. Зелена 149-Ю, (032) 232-72-82, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, 11502923, 26.11.2009, Сихівським ВДВС ЛМУЮ, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . В обгрунтування позову покликається на те, що Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №596 від 21.08.2009р. матері позивача - [PERSON] з сім`єю, в складі самої [PERSON] та її сина [PERSON] , видано ордер від 06.10.2009 №003762 на право зайняття жилого приміщення житловою площею 27,56 кв.м., яка складається з 2-х кімнат за адресою: [ADDRESS] . Наведене доводиться ордером від 06.10.2009 №003762. [INFO] мати позивача померла, а позивач став основним квартиронаймачем згідно договору найму жилих приміщень на квартиру [ADDRESS] , що доводиться Свідоцтвом про смерть [PERSON] та Розпорядженням Сихівської РА від 13.08.2024р. №430 «Про зміну договору найму жилих приміщень…». Після чого позивач вирішив приватизувати наведену вище квартиру, але під час підготовки документів дізнався про наявність накладеного на неї арешту. Зокрема, 26.11.2009 року на дану квартиру було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження №11502923 від 26.11.2009, Сихівським ВДВС ЛМУЮ та такий арешт міститься в реєстрі по даний час, що доводиться Інформацією з ДРРП від 27.08.2025р. 16.04.2025р. позивач звернувся до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові із заявою про зняття арешту. У відповідь Сихівський ВДВС ЛМУЮ повідомив, що матеріали виконавчого провадження щодо постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження №11502923 від 26.11.2009 на підставі якого було внесено запис про арешт майна боржника знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що доводиться Листом Сихівського ВДВС від 28.04.2025р. Таким чином, позивач не має можливості в повній мірі реалізовувати свої права відносно вказаного майна, через незалежні від нього обставини, а саме через перебування під арештом квартири, що унеможливлює її приватизацію відповідно до закону. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Сихівського відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено,\~що позивач\~ володіє квартирою на підставі договору найму жилих приміщень на квартиру [ADDRESS] , що доводиться Розпорядженням Сихівської РА від 13.08.2024р. №430 «Про зміну договору найму жилих приміщень…» та Витягом з реєстру територіальної громади №2023/009299773 від 14.11.2023р. Боржником у виконавчому провадженні №11502923, в якому накладено арешт, є мати позивача, яка померла [INFO] та яка не може бути відповідачем у справі. Щодо особи, в інтересах якої накладено арешт, то такої також встановити неможливо внаслідок того, що матеріали виконавчого провадження були знищенні, а у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не можливо ідентифікувати особу стягувача (в інтересах якої накладено арешт), оскільки відсутні абсолютно будь-які відомості про таку особу та про природу заборгованості. Таким чином, позивач вичерпав всі засоби для отримання інформації про стягувача. При цьому слід зазначити, що померла мати позивача - [PERSON] згідно ордеру від 06.10.2009р. №003762 була лише квартиронаймачем, а не власником такої квартири і відповідно на таку квартиру не міг бути накладений арешт. Наведене доводиться ордером від 06.10.2009р. №003762 та Інформацією з ДРРП від 27.08.2025р., в якій відсутні записи про власність на квартиру за матір`ю позивача. За результатами пошуку в Автоматизованій системі виконавчого провадження, наявне лише одне виконавче провадження щодо матері позивача №59246231 від 30.05.2019р., яке було відкрито значно пізніше, ніж накладений арешт (арешт накладено 26.11.2009р.) та станом на сьогодні є завершеним. Інформація про будь-які інші виконавчі провадження, в тому числі і про виконавче провадження №11502923 в якому накладено арешт, в реєстрах відсутня. В Єдиному реєстрі боржників відсутня будь-яка інформація як про позивача, так і про його матір. Також в ЄРБ та АСВП і Сайті судової влади у відкритих даних про інформацію про Судові справи також відсутня будь-яка інформація про можливого стягувача чи кредитора. Наведене доводиться роздруківками інформації з ЄРБ, АСВП та із сайту Судової влади про позивача та його матір. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право мирно володіти своїм майном.У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 Верховний Суд зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача та зважаючи на смерть боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. (подібна позиція міститься у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц, від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09). Відповідно до вимог статей\~317,\~319 ЦПК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з\~ ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження майна створює перешкоди в користуванні та розпорядженні таким. Відповідно до ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;\~\~2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;\~\~3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;\~\~4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;\~\~7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;\~\~9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Згідно ч.5\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Outcome: approved