Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Поповича Ш.О. звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Зокрема, змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.02.2016 року по справі № 297/148/16-ц та стягувати в подальшому з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.02.2016 року по справі №297/148/16-ц [PERSON] розірвано шлюб із [PERSON] та стягнуто з останнього аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно інформації державної виконавчої служби відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1 598,00 грн.. Позивачка окрім [PERSON] також має на утриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка не перебуває у шлюбі, проживає сама з двома дітьми та утримує їх по суті одна, що на даний час є вкрай важко для жінки. Діти навчаються, а позивачка утримує їх, себе та сплачує оренду житла з однієї заробітної плати. При цьому, аліменти в розмірі 1 598,00 грн. на утримання 16-річного хлопця є недостатнім, у зв`язку з чим позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та в подальшому стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 3 500 грн.. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, представником відповідача подано до суду відзив. Згідно якого, відповідач щодо зміни способу стягнення аліментів з 1/4 частки всіх доходів на тверду грошову суму, не заперечує, станом на сьогоднішній день не працевлаштований, знайти роботу на даний час не може, а таким чином постійного стабільного доходу не має. Разом з цим, позивачкою не представлено жодного доказу для стягнення аліментів у розмірі 3500 грн. щомісячно на дитину, так як в силу вимог закону позивачем не надано доказів зміни її сімейного стану або зміни сімейного стану платника аліментів, погіршення матеріального стану позивача або покращення матеріального стану відповідача. Визначений розмір аліментів не відповідає загальним засадам сімейних відносин, стягнення аліментів у сумі 3500 грн.. поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, оскільки у нього від другого шлюбу знаходиться на утриманні малолітня донька [PERSON] , [INFO] , дружина не працює доходу також не має. Зважаючи на вище наведене, матеріальне становище [PERSON] ніяк не покращилось, оскільки жодних доказів про його дохід в кращу матеріальну сторону в матеріалах справи відсутній. При цьому, відповідач усвідомлює і обізнаний, що дитину потрібно утримувати, тому не заперечує щодо стягнення з нього аліментів щомісячно на утримання сина [PERSON] в розмірі 2500 грн.. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та ухвалено рішення щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття (а.с. 7). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 січня 3196,00 гривень 50% = 1598,00 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час звернення до суду 1598,00 гривень). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 3196,00 гривень). Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~ Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з частиною 1\~статті 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини 3 статті\~12 ЦПК України, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши, що неповнолітній син сторін підріс та потребує значно більших витрат на утримання, навчання та розвитку, а позивач не може самостійно забезпечити належне матеріальне утримання сина, суд з урахування встановлених обставин справи та враховуючи матеріальний стан сторін, частково визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини сторін у в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, відповідатиме інтересам дитини і забезпечить право останнього на належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Outcome: partial