Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 15246,73 грн заборгованості за договором позики, а також судові витрат по справі: 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 9000,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 жовтня 2021 року між ТОВ«1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір №77262153. Відповідно до умов договору сума позики становить 4500,00 грн, процентна ставка 1,99% за кожен день користування позикою. 22 лютого 2022 року було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ«1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77262153. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77262153. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 15246,73 грн,\~з яких\~4500,00\~грн заборгованості\~за тілом\~кредиту;\~10746,00\~грн заборгованості\~за відсотками на дату відступлення права вимоги. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25\~липня 2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Банах-Кокус О.В. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 4 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 23 вересня 2025 року о 9:00 год та роз`яснено сторонам процесуальні права. 23 вересня 2025 року розгляд справи відкладено до 9:30 год 5 листопада 2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. В прохальній частині позову представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, про поважність причин неявки суду не повідомив. Крім того, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011року №17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Частиною 8 статті 178\~ЦПК\~України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом частини 5 статті 268\~ЦПК\~України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення Частиною 1\~статті 280 ЦПК України\~передбачено,\~що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних усправі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явивсяв судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підставі статті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 17 жовтня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики №77262153. Пунктом 2 договору передбачено загальний розмір кредиту 4500,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів, дата надання позики 17 жовтня 2021 року, фіксована процентна ставка 1,99% за день користування кредитом, дата поверненян позики 16 листопада 2021 року. Відповідно до пункту 5 цей договір укладається дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 0x67j5lfPX. Відповідно до листа АТ «ТАСКОМБАНК» від 17.06.2025 № 23420/47.1 про підтвердження платежу було здійснено переказ коштів 17.10.2021 о 23:16:15 на масковий номер карти отримувача [NUMBER] , у сумі 4500,00 грн, [PERSON] , код 71DE8509-E654-4E81-8D67-B044FEDC063D, код авторизації 718184, відправник ТОВ«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». За таких умов суд приходить до висновку, що факт укладення між сторонами зазначеного кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22 лютого 2022 залишок заборгованості становить: 4500,00 грн тіла кредиту, 10746,00 грн заборгованості за відсотками. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконано зобов`язання за кредитним договором, та доведено цей факт належними та допустимими доказами. Згідно із розрахунком заборгованості наданим ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», заборгованість [PERSON] станом на 22 лютого 2022 року складала 15246,00 грн, з яких 4500,00 грн - тіло кредиту, 10746,00 грн - заборгованості за відсотками. 22 лютого 2022 року було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ«1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77262153. Відповідно до\~реєстру\~боржників\~№1\~до\~договору\~факторингу №22/02/2022\~від\~22лютого\~2022\~року\~від ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 15246,00 грн. 10 січня 2023 року було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77262153. Відповідно до\~реєстру боржників\~до догоовру\~№ 10-01/2023\~про відступлення\~прав вимоги\~від 10\~січня 2023\~року до\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» перейшло\~право вимоги\~до відповідача\~на загальну\~суму 15246,73 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 2\~ЦПК\~України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частинами 1, 2, 3, 4 статті 10\~ЦПК\~України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог статті 4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 599\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина1\~статті 612 ЦК України). Статтею 1077\~ЦК\~України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статті\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних доказів на підтвердження продовження строку дії договору чи зміни загальної вартості кредиту, суду стороною позивача не надано. Щодо розрахунку суми заборгованості по вказаним договором позики, то суд зазначає таке. Розглядаючи даний спір судом встановлено, що між ТОВ«1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем, було укладено зазначений договір позики. З матеріалів справи вбачається, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання. Отже, з відповідача необхідно стягнути заборгованість по тілу кредиту за договором позики в розмірі 4500,00 грн. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено, суд розраховує їх: - за період з 17.10.2021 по 16.11.2021, виходячи з розрахунку 1,99 % за день користування позикою (1,99 % х 30 днів = 59,7 %); 4500,00 грн х 59,7 % = 2686,50 грн. Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 0,73грн суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання ( частина перша). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом ( частина друга). З матеріалів справи вбачається, що позивач заявив вимогу про стягнення 3% річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 (2 дні) у сумі 0,73 грн, що нараховані на суму заборгованості 4500,00 грн, тому вказані вимоги підлягають задоволенню. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача: заборгованості у сумі 7187,23 грн, з яких: 4500,00 грн заборгованості з основного боргу, 2686,50 грн заборгованості за відсотками та 3% річних в сумі 0,73 грн. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правої допомоги від 1 липня 2024 року № 01-07/2024, укладений із адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №37 від 2червня 2025 року та витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025року. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 9000,00 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Проаналізувавши справу на предмет її складності, враховуючи наявну сталу судову практику у таких спорах, встановлені судом обставини справи, кількість судових засідань, а також зміст та обсяг наданих адвокатом послуг і їх вартість, також враховується, що розгляд справи здійснювався за відсутності представника позивача, суд доходить переконання, що зазначений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн є необґрунтованим, оскільки такий не відповідає критерію реальності адвокатських послуг. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає обґрунтованим розміром витрати позивача на професійну правову допомогу, наданих у цій справі - 3000,00 грн (вивчення матеріалів справи і складання позовної заяви). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір». У силу приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що судом ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, в розмірі 7187,23 грн, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у справі пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог. Позивач просить стягнути із відповідача 15246,73 грн. Водночас судом вирішено стягнути 7187,23 грн, що становить 47,14 %. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн х 47,14 % = 1141,92 грн та витрати на надання правової допомоги у розмірі: 3000,00 грн х 47,13 % = 1414,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved