Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У червні 2025 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановленн факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий Шахтарським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області 19 жовтня 2012 року, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), який помер [INFO] в ДБУЗ Нижньогородської області «Науково-дослідному інституті Спеціалізованої кардіологічної клініки імені академіка Б.А. Корольова» міста Нижній Новгород Нижньогородської області, Російської Федерації. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання, виплату недоотриманої пенсії та подальшого оформлення спадщини та отримання інших виплат, що передбачені законодавством України. Заявниця у судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій просила суд заяву задовольнити. Представник Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 06 травня 1980 року серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 травня 2025 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у Російській Федераціїї, Нижньогородська обл., м. Нижній Новгород. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання, виплату недоотриманої пенсії та подальшого оформлення спадщини та отримання інших виплат, що передбачені законодавством України. У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24\~лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення повісток, листів до Посольства Російської Фдерації в Україні у зв`язку з припиненням його роботи на території України. Судовий імунітет Російської Федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення Російською Федерацією державного суверенітету України, а отже не є здійсненням російською федерацією своїх суверенних прав, що охороняється судовим імунітетом. До таких висновків на основі аналізу норм права та фактичних обставин дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19, від 18.05.2022 року у справі № 428/11673/19, а також Велика Палата Верхового Суду у постанові від 12.05.2022 року у справі № 635/6172/17. Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України, є загальновідомими, закріпленими на державному рівні на підставі нормативно-правових актів, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №\~5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. Отже, заява підлягає задоволенню, з огляду на те, що [PERSON] помер на території Російської Федерації, що підтверджується наданими доказами. Дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією розірвані. Отримати оригінал свідоцтва про смерть та надати йому необхідної юридичної сили на території України заявниця не може, як і отримати майнові чи соціальні права. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved