Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

03 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 18 травня 2022 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис за № 167. Від шлюбу дітей не має. Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені з липня 2025 року, їхній шлюб існує лише формально, просила позов задовольнити, шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (а. с. 20, 22). 07 жовтня 2025 року представниця позивачки подала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі та за відсутності позивачки (а. с. 21). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча в контексті частини восьмої статті 128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 24, 25), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом частин третьої та четвертої статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 18 травня 2022 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис за № 167 (а. с. 7). Позивачка та відповідач подружніх відносин не підтримують з липня 2025 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. Відповідно до положень статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати та відновити позивачці дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Згідно з пунктом 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 гривень представник позивачки надав ордер на надання правничої допомоги серії АС №1151365, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 30 вересня 2025 року, квитанція до прибуткового касового ордера серії І №02-09 від 22 липня 2016 року (а. с. 9-16). Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Відповідач відповідно до вимог частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з обґрунтуванням його неспівмірності з викладеними у частині четвертій статті 137 ЦПК України критеріями не подавав. Враховуючи, що позов [PERSON] задоволений повністю, а суд позбавлений можливості зменшувати розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, то з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 гривень. На підставі викладеного, статей 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved