Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] \~заінтересовані особи:\~Дергачівська міська\~рада Харківського\~району Харківської\~області та\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~заявою,\~ в\~якій просить\~встановити факт приналежності їй правовстановлюючого документу на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: Свідоцтва про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації відомчого житлового фонду радгоспу «Слатинський» від 13.01.1994 та зареєстрованого у Слатинському Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.01.1994, запис у книзі за № 12, реєстр № 2466. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що її місце проживання зареєстроване у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ця квартира була надана її чоловіку [PERSON] , у зв`язку із його роботою в радгоспі «Слатинський» згідно до ордера, на сім`ю з трьох осіб: чоловік [PERSON] , дружина [PERSON] , та дочка [PERSON] (у шлюбі « [PERSON] »). Заінтересована особа у справі [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ), [INFO] є дочкою заявниці, її батьками у свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] (російською « [PERSON] ») та мати [PERSON] (російською « [PERSON] ). У подальшому вони приватизували квартиру та отримали Свідоцтво про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації відомчого житлового фонду радгоспу «Слатинський» від 13.01.1994 та зареєстроване у Слатинському КПТІ «Інвентаризатор» 18.01.1994, запис у книзі за № 12, реєстр № 2466. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 6 від 11.01.2018. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2018, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, Якименко О.І., за реєстровим № 1-1026, спадкоємцем 1/3 частини (спадкового майна) [PERSON] , є його дочка [PERSON] . Заявниця вказує, що на протязі багатьох років вона з родиною мешкала у цій квартирі, не звертаючи уваги на деталі правовстановлюючого документу, а саме на невідповідність написання її прізвища у Свідоцтві про право власності на житло - « [PERSON] », його написанню у паспорті громадянина України - « [PERSON] ». З початком повномасштабного військового вторгнення РФ на територію України с-ще Слатине Харківського району Харківської області, в якому вона проживає, опинилось під постійними обстрілами. Заявниця вказала, що вона має необхідність подати документи на оформлення компенсаці за пошкоджене майно, але оскільки протягом тривалого часу ніяких дій з нерухомістю не проводила, на помилку у написанні прізвища у Свідоцтві про право власності не звертала уваги. З метою збору та підготовки необхідних документів вона звернулась за отриманням витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але отримати витяг не уявляється можливим, у зв`язку з невідповідністю написання її прізвища у правовстановлюючому документі та паспорті. Вказані розбіжності унеможливлюють проведення державної реєстрації на підставі поданих документів, тому виникла необхідність звернутись до суду з цією заявою, оскільки будь-яким іншим шляхом виправити зазначену помилку та усунути розбіжності у написанні її прізвища у Свідоцтві про право власності на теперішній час неможливо. У зв`язку з цим просила суд встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яке було видане комісією по приватизації відомчого житлового фонду радгоспу «Слатинський» від 13.01.1994 та зареєстроване у Слатинському Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.01.1994, запис у книзі за № 12, реєстр № 2466, виданого на ім`я [PERSON] . Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заяву просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 45). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи до суду не надсилала (а.с. 27-28, 37-38, 46-47, 56-57). Представник Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала до суду заяву, в якій просили справу розглянути без представника Дергачівської міської ради. Зазначила, що заперечення відсутні (а.с. 29-31, 39-41, 50-52). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 11.12.1997 року заявниця є [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-7). У свідоцтві\~про право\~власності на\~житло від\~13.01.1994\~комісією по\~приватизації відомчого\~житлового фонду\~радгоспу «Слатинський»\~було посвідчено,\~що квартира\~загальною площею\~56,8\~кв.м.,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~дійсно належить\~на праві\~приватної спільної\~сумісної власності\~ [PERSON] та\~членам його\~сім`ї:\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Право власності зареєстроване у Слатинському Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.01.1994, запис у книзі за № 12, реєстр № 2466 (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 6 від 11.01.2018 виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2018, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, Якименко О.І., за реєстровим № 1-1026, спадкоємцем 1/3 частини (спадкового майна - квартири загальною площею 58,5 кв.м.,житлової площі 41,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ) [PERSON] , який помер [INFO] - є його дочка [PERSON] (а.с. 11). Згідно технічного паспорту, зареєстрованого за №18-2466 у Слатинському КПТІ «Інвентаризатор» 10.08.2018, на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , власниками вказані [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-18). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , складеному на російській від 04.07.1976 [PERSON] народилася [INFO] , батьками її вказані:: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 8). Тобто, у написанні прізвища заявниці у Свідоцтві про право власності на житло від 13.01.1994, виданого комісією по приватизації відомчого житлового фонду радгоспу «Слатинський» та зареєстрованого\~у Слатинському\~Комунальному підприємстві\~технічної інвентаризації\~«Інвентаризатор» 18.01.1994,\~запис у\~книзі за\~№ 12,\~реєстр №\~2466\~ « [PERSON] »\~та паспорті\~громадянина України\~ « [PERSON] »\~наявні розбіжності,\~що унеможливлюють реалізувати її майнові та спадкові права. \~ \~ \~ \~Проте, на думку суду вищенаведені розбіжності у Свідоцтві про право власності є очевидною опискою, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Частинами 1, 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У роз`ясненнях, що викладені в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так,\~метою встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документа\~ [PERSON] ,\~а саме\~Свідоцтво про\~право власності\~на житло\~-\~квартиру,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~58,5\~кв.м.,житловою\~площею \~41,0\~кв.м),\~яке було\~видане комісією\~по приватизації\~відомчого житлового\~фонду радгоспу\~«Слатинський» від\~13.01.1994\~та зареєстроване у Слатинському Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.01.1994, запис у книзі за № 12, реєстр № 2466, є підтвердження її права власності на цю квартиру. Однак розбіжність у написанні прізвища унеможливлює здійснення заявницею своїх майнових прав на реєстрації цього права власності у Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Факт, який просить встановити заявниця, підтверджується наступними письмовими доказами: - Свідоцтво про право власності на житло - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,5 кв.м.,житловою площею 41,0 кв.м), яке було видане комісією по приватизації відомчого житлового фонду радгоспу «Слатинський» від 13.01.1994 та зареєстроване у Слатинському Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.01.1994, запис у книзі за № 12, реєстр № 2466, в якому прізвище заявниці вказане неправльно як « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] »; - паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 11.12.1997 року та картка платника податків, видана Дергачівським ДПІ Харківської області від 19.08.04, відповідно до яких заявниця є [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ). На переконання суду, вказані розбіжності у написанні прізвища заявника викликані різним його перекладом з російської мови на українську (відрізняється лише одна буква «і»/»и»), у зв`язку з чим суд погоджується із слушністю доводів поданої у порядку окремого провадження заяви. Щодо розподілу судових витрат. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved