Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був укладений 20 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Позивачка самостійно здійснює догляд за донькою, забезпечує її харчування, лікування, розвиток та інші життєво необхідні потреби. Водночас відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. З урахуванням наведеного, позивачка вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини від усіх видів його доходу щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 10 жовтня 2025 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення. 30 жовтня 2025 року направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. 17 жовтня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 22). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 20 листопада 2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом 540, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 травня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 280 (а.с. 4). Малолітня донька [PERSON] проживає разом із матір`ю позивачкою у справі, яка згідно з чинною довідкою перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, донька знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, враховуючи позицію сторін, суд вважає справедливим та об`єктивним стягнення з відповідача у даній справі аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась із позовом 01 серпня 2025 року. Беручи до уваги викладене, та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 серпня 2025 року, на користь матері [PERSON] , та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі ст. ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved