Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" і [PERSON] уклали кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. На виконання умов кредитного договору первісний кредитор 10 травня 2024 року ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "Платежі онлайн" на платіжну картку позичальника. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. 25 листопада 2024 року між ТОВ "Макс Кредит" і ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 25112024-МК/ЕЙС, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 10 травня 2024 року. Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, у нього виникла заборгованість, яка складається з 5500 грн заборгованість по кредиту, 13597 грн 50 коп. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 2500 грн штрафні санкції згідно з умовами договору. Станом на дату подання позову відповідач не здійснив жодного платежу на рахунки позивача для погашення заборгованості за кредитним договором. При цьому позивач не заявляє вимог щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума вимог, заявлена до стягнення становить 19097 грн 50 коп., з яких 5500 грн заборгованість по кредиту, 13597 грн 50 коп. заборгованість по несплачених відсотках. З урахуванням вказаних обставин просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-9762281 від 10 травня 2024 року у розмірі 19097 грн 50 коп., відшкодувати судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. 13 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав, у встановлені судом строки відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 10 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" і [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 00-9762281. За умовами договору сума кредиту складає 5000 грн, тип кредиту кредитна лінія, цільове призначення на споживчі потреби, строк кредитування 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 05 травня 2025 року. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 25 травня 2024 року на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1.47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом і надається позичальнику у якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною в п. 1.3.1 договору. Кредитодавець одноразово нараховує комісію. За надання кредиту у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 500 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.4 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 31960 гривень, з урахуванням зниженої процентної ставки - 31607 грн 50 копійок. (а.с. 8-24) Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача перед ТОВ "Макс Кредит" станом на 25 листопада 2024 року становить 19097 грн 50 копійок. (а.с. 31-32) 25 листопада 2024 року між ТОВ "Макс Кредит" і ТОВ "ФК "ЕЙС" був укладений договір факторингу №25112024-МК/ЕЙС, за умовами ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9762281 від 10 травня 2024 року. (а.с. 33-36) Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25 листопада 2024 року, ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9762281 від 01 травня 2024 року у розмірі 19097 грн 50 коп., з яких 5500 грн залишок заборгованості по тілу кредиту, 13597 грн 50 коп. залишок заборгованості по звичайним відсоткам. (а.с. 37-38) При цьому позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим, загальна сума заявлених до стягнення вимог становить 19097 грн 50 копійок. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог частини першої статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою\~статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"\~встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами частини першої та другої статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг",\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію",\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 цього Закону\~визначено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з пунктом 12 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію",\~одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно\~зі статтею 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України,\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (частина перша статті 1049 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, заперечень з приводу заявлених до нього позовних вимог відповідач суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором в заявленому позивачем розмірі 19097 грн 50 копійок. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат суд зважає на таке. Частиною 1 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~частинами першою\~і другою\~статті 141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved