Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

10 вересня 2025 року представник позивача Вірютіна О.В., яка діє в інтересах КП «Харківські теплові мережі» на підставі довіреності № 01-40/9460/107 від 04 вересня 2023 року, звернулась засобами «Електронний суд» до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячої води у розмірі 63 787 грн 97 коп., судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків у м. Харкові. Відповідачі зареєстровані у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з єдиною централізованою системою опалення та є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, що надаються позивачем, у відповідачів утворилась заборгованість в загальному розмірі 63\~787,97 грн, з яких: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2016 по 31.07.2025\~у розмірі 62\~710,11 грн; заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.07.2025 у розмірі 1\~077, 86 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 30 вересня 2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, посилався на те, що відповідачка [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки відповідно до ст. 156, 162 Житлового Кодексу України саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. При цьому покладення на члена сім`ї власника обов`язку боржника зі сплати за житлово-комунальні послуги та включення до числа співвідповідачів не ґрунтується на вимогах закону. Зазначив, що саме він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я за вказаною адресою відкритий особовий рахунок № [NUMBER] для сплати за спожиті комунальні послуги, а тому саме на нього покладений обов`язок оплати за комунальні послуги. Вказав, що він має статус особи з інвалідністю внаслідок війни. Відповідно до приписів п. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни надається пільга у вигляді 100-процентної знижки оплати за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання. Він неодноразово звертався до позивача із запитами про надання помісячного розрахунку оплати за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води з розрахунком зазначеної пільги на нього та членів його сім`ї, що проживають разом з ним, однак відповідей на вказані запити так і не отримав. Зауважив на тому, що у доданій до позову відомості про нарахування та оплату послуги з теплопостачання, періоди визначені абсолютно не зрозумілим чином, а саме деякі місяці пропущені. Так, у 2025 році зазначено тільки 1-4 місяці нарахування у 2024 році зазначено тільки 1-3 та 11-12 місяці нарахування, у 2023році тільки 10-12 місяці нарахування, 2022 році зазначено тільки 1-7, 9 та 12 місяці нарахування. За таких обставин факт наявності боргу і його розмір є такими, що не підтверджуються наданими доказами та не відповідають нормам законодавства України. Акцентував увагу на тому, що у квартирі [ADDRESS] , з 02 березня 2022 року ніхто не проживає внаслідок пошкодження будинку через ракетний удар. Стан квартири унеможливлює проживання в ній, та відповідно користування послугами з опалення. Зазначив, що ані він, ані члени його родини не отримували послуги з теплопостачання, у тому числі внаслідок зруйнованих внутрішньо квартирних елементів теплопостачання, такі послуги не надавалися і не могли надаватися, оскільки в квартирі були відсутні (зруйновані) всі елементи системи опалення. Зауважив на тому, що відповідно до п. 3 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Зазначив, що на виконання зазначених у Постанові КМУ вимог він направляв на адресу позивача відповідні документи. Крім того, просив суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання. 16\~жовтня 2025\~року на\~адресу суду\~надійшли від\~представника КП\~«Харківські теплові\~мережі» Вірютіної\~О.В.\~додаткові пояснення,\~в яких\~зазначила,\~що відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» дієздатні\~особи,\~які проживають\~та/або\~зареєстровані у\~житлі споживача,\~користуються нарівні\~зі споживачем\~усіма житлово-комунальними\~послугами та\~несуть солідарну\~відповідальність за\~зобов`язаннями з\~оплати житлово\~комунальних послуг,\~а тому\~відповідачка [PERSON] ,\~як особа,\~яка зареєстрована\~у квартирі,\~де виникла\~заборгованість,\~нарівні з\~власником вказаного\~житлового приміщення\~несе відповідальність\~за зобов`язаннями\~з оплати\~житлово-\~комунальних послуг.\~Щодо посилання\~відповідача про\~наявність у\~нього як\~особи з\~інвалідністю внаслідок\~війнипільги у\~вигляді 100-процентної\~знижки плати\~за користування\~комунальними послугами\~в межах\~середніх норм\~споживання зазначила,\~що згідно\~з Порядком\~надання пільг\~на оплату\~житлово-комунальних\~послуг у\~грошовій формі,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~17\~квітня 2019\~року №\~373\~з 1\~жовтня 2019\~року,\~надання пільг\~на оплату\~житлово-комунальних\~послуг проводиться\~у грошовій\~формі.Відповідно до Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі № 373, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 квітня 2019 року, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 20 числа суму пільги, виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування. За заявою пільговика структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надає йому інформацію про розрахунок розміру пільги. Відповідно до пунктів 1-3 Порядку для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, або їх законні представники звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання). Заяви з необхідними документами та/або відомостями приймаються від заявників саме структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Відповідно до пункту 7 Порядку № 373 виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ "Ощадбанк" на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ "Ощадбанк" договору. За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), але не пізніше 15 жовтня 2022 року, у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою. Отже КП "Харківські теплові мережі" є неналежним розпорядником інформації щодо надання пільги. Зазначила, що згідно з п.6 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії)\~у разі\~їх невикористання\~(за\~відсутності приладів\~обліку)\~за період\~тимчасової відсутності\~в житловому\~приміщенні (іншому\~об`єкті нерухомого\~майна)\~споживача та\~інших осіб\~понад 30\~календарних днів,\~за умови\~документального підтвердження\~відповідно до\~умов договорів\~про надання\~комунальних послуг.\~Нарахування з\~2021\~року за\~адресою [ADDRESS] \~відбуваються тільки\~за опалення.\~Теплоносій у\~будинок подавався\~всі опалювальні\~періоди,\~окрім 10.2022-10.2023\~років,\~нарахування не\~виконувались.Відповідно до\~вимог статті\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~у зв`язку\~з тим,\~що послуга\~з постачання\~теплової енергії\~надавалась,\~підстави для\~зняття нарахувань\~за послугу\~з постачання\~теплової енергії\~у підприємства\~відсутні.\~Акцентувала увагу\~на тому,\~що наразі\~законодавчо не\~розроблений механізм\~зняття нарахувань\~за послугу\~з постачання\~теплової енергії\~таким категоріям\~громадян,\~квартири яких\~постраждали внаслідок\~військової агресії\~російської федерації.\~Крім того,\~підприємство вимушено\~надавати послугу\~з постачання\~теплової енергії\~у всі\~квартири будинку,\~оскільки система\~опалення є\~загальнобудинковою,\~відключити окремі\~квартири немає\~технічної можливості.\~Щодо строку\~позовної давності\~зазначила,\~що у\~спірних правовідносинах\~обов`язок\~споживачів сплачувати\~за надані\~позивачем послуги\~є щомісячним.\~Отже,\~позовна давність\~до вимог\~про стягнення\~заборгованості,\~що існували\~в межах\~трирічного строку\~до дня\~набрання чинності\~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)»\~-\~02\~квітня 2020\~року,\~тобто зі\~строком виконання\~з 02квітня 2017\~року,\~вважається такою,\~що не\~спливла.\~Разом з\~тим,\~Законом України\~від 15\~березня 2022\~року №2120-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану»\~розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~ЦК України\~доповнено пунктом\~19,\~відповідно до\~якого у\~період дії\~в Україні\~воєнного,\~надзвичайного стану\~строки,\~визначені статтями\~257-259\~(позовна\~давність),\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк його\~дії.\~Вказаний Закон\~набрав чинності\~17\~березня 2022\~року.Відновлення строків позовної давності передбачено Законом України « Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України від 14.05.2025 № 4434-ІХ, який набрав чинності з 04.09.2025. Отже строки позовної давності були зупинені з 02.04.2020 по 03.09.2025. Для заборгованості, яка виникла у період з 02.04.2020 по 03.09.2025, строк позовної давності починає розраховуватись з 04.09.2025, а для заборгованості, яка виникла до 02.04.2020 рахується строк з моменту виникнення заборгованості до 02.04.2020, залишок строку давності продовжуємо розраховувати з 04.09.2025. 31\~жовтня 2025\~року на\~адресу суду\~надійшли заперечення\~відповідача [PERSON] \~на додаткові\~пояснення позивача,\~в яких\~зазначив,\~що покладення\~на члена\~сім`ї власника\~обов`язку боржника\~зі сплати\~за житлово-комунальні\~послуги та\~включення до\~числа співвідповідачів\~не ґрунтується\~на вимогах\~закону та\~суперечить висновкам\~Верховного Суду\~України.\~Згідно пункту\~3\~частини першої\~статті 8\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» виконавець\~комунальної послуги\~має право\~отримувати компенсацію\~за надані\~відповідно до\~закону окремим\~категоріям громадян\~пільги з\~оплати комунальних\~послуг .\~Відповідно до\~частини третьої\~статті 11\~цього закону\~передбачені законодавством\~пільги та\~субсидії на\~оплату житлово-комунальних\~послуг виплачуються\~споживачу в\~грошовій формі.\~Відповідно до\~пункту 5\~Порядку надання\~пільг на\~оплату житлово-комунальних\~послуг,\~придбання твердого\~палива і\~скрапленого газу\~у грошовій\~формі,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~17.04.2019\~№ 373\~саме позивач,\~як виконавець\~комунальної послуги\~зобов`язаний для\~розрахунку розміру\~пільги,\~надати уповноваженому\~органу інформацію\~про наявність/відсутність,\~припинення надання\~комунальних послуг,\~зміну тарифів\~на житлово-комунальні\~послуги,\~плати за\~абонентське обслуговування\~для споживачів\~комунальних послуг,\~що надаються\~за індивідуальними\~договорами про\~надання комунальних\~послуг або\~за індивідуальними\~договорами з\~обслуговуванням внутрішньобудинкових\~систем про\~надання комунальних\~послуг.\~Аналіз цих\~норм законодавства\~дозволяє стверджувати,\~що позивач,\~як виконавець\~комунальної послуги\~може отримувати\~компенсацію за\~надану пільгу,\~у зв`язку\~з чим,\~посилання на\~те,\~що КП\~«Харківські теплові\~мережі» є\~неналежним розпорядником\~інформації щодо\~надання пільги,\~як на\~підставу підтвердження\~його боргу,\~не ґрунтується\~на законі\~та є\~безпідставноюТвердження позивача,\~що на\~сьогоднішній день\~законодавчо не\~розроблений механізм\~зняття нарахувань\~за послугу\~з постачання\~теплової енергії\~таким категоріям\~громадян,\~квартири яких\~постраждали внаслідок\~військової агресії\~російської федерації,\~як на\~підставу для\~нарахування плати\~за комунальні\~послуги,\~які фактично\~не могли\~надаватися,\~оскільки житло\~на цей\~період не\~мало системи\~опалення,\~не є\~обґрунтованим,\~оскількивідсутність нормативно-правового забезпечення не може бути підставою для нарахування плати за ненадані послуги та протирічить основним засадам цивільного законодавства (справедливість, розумність та добросовісність). Зазначив, що додані позивачем акти запуску опалення в будинку не можуть слугувати доказами надання послуг з опалення в квартирі, в якій відсутні необхідні елементи системи опалення. Зауважив на тому, що посилання позивача на продовження строку позовної давності відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не відповідає законодавству, оскільки на момент подачі позову до суду зазначена норма була скасована відповідно до Закону України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-ІХ. Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіна О.В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 333940350 від 30 травня 2023 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р. №785, виданий 22.04.2003, видавник: приватний нотаріус ХМНО Компанієць І.Ю. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. За вказаною адресою КП «Харківські теплові мережі» відкритий обліковий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідачів за період з 01.09.2016 по 31.07.2025 постачання теплової енергії становить 62\~710,11 грн. Відповідно до відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.07.2025 становить 1\~077,86 грн. З наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що за заявою [PERSON] до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України внесена інформація щодо надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . З долученого до матеріалів справи розрахунку вартості відновлювальних робіт за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України були пошкоджені зокрема: підвісна стеля, панелі, підвісні профілі, віконні блоки, огороджувальні скляні конструкції. Зі змісту довідки, виданої заступником начальника управління соціальної та ветеранської політики Лазаренко А. № 01-05/275 від 22 липня 2025 року вбачається, що [PERSON] з 06 липня 2022 року по 08 березня 2023 року перебував на обліку в управлінні соціальної та ветеранської політики Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 6309-7001763719 від 17 квітня 2023 року вбачається, що [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої начальником управління соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації Лисянським О. № 329 від 28 липня 2025 року, [PERSON] перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 16 квітня 2022 року по 06 липня 2022 року за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] . З довідки № 7726-7500756842 від 29 квітня 2022 року вбачається, що [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правилами ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «ХТМ») та споживачами, які отримують такі послуги. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. На підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено 31 жовтня 2021 року індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води. Зазначені договори є публічними договорами приєднання, які набрали чинності з 01 грудня 2021 року. Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу. Згідно з п. 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З 01 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року. Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно з п. 25, 26, 30 вище Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункту 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Міністерства будівництва України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункту 2.2 вище вказаного Наказу). Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 року за N 982/33953 затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. Вище вказаним порядком установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. У частині 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 67 ЖК України унормовано, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно зі ст. 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Правилами ч. 1 ст. 34 ЦК України унормовано, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). За таких обставин власник, а також особи, які зареєстровані у домоволодінні зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку. Однак, відповідачі своїх зобов`язань по сплаті за надані послуги не виконували, а тому за ним утворилася заборгованість за вказаний період у загальному розмірі 63\~787,97 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджується факт надання КП «Харківські теплові мережі» відповідачам зазначених вище послуг, відповідачі їх одержували та не відмовлялись від них у встановленому законом порядку, а відтак в останніх виник обов`язок сплатити ці послуги. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів суд установив, що відповідачі належним чином не виконували обов`язок щодо повної та своєчасної оплати зазначених вище послуг, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Як убачається зі змісту пред`явленого КП «Харківські теплові мережі» позову, в ньому позивач посилається на наявність у відповідачів перед КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за вказані вище послуги у загальному розмірі 63 787,97 грн, з яких: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2016 по 31.07.2025 у розмірі 62 710,11 грн; заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.07.2025 у розмірі 1 077, 86 грн. Вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачами на теперішній час не погашена. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач [PERSON] вказує, що не користується належним йому житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] з початку російської агресії проти України та найближчим часом не планує його використання та отримання теплової енергії, на підтвердження чого надав відповідні довідки про внутрішньо переміщених осіб. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесені зміни, зокрема до Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, підпунктом 7 пункту 43 яких визначено, що споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`ізд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору: це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). При цьому, згідно з підпунктом 111 пункту 45 Правил № 1182 індивідуальний споживач зобовязаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуги у разі її невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами з електронній або паперовій формі. У порушення вказаних положень відповідач, зазначаючи що він не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] та не користувався відповідно послугами з опалення з березня 2022 року, надав суду копію свого звернення з приводу цього до КП «ХТМ» лише у жовтні 2024 року. Жодних доказів звернення до КП «ХТМ» з березня 2022 року та кожних шість місяців протягом періоду непроживання у житловому приміщенні відповідач суду не надав. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. З аналізу викладеного, з огляду на положення ст.ст.317, 319 ЦК України щодо права власності, з урахуванням п.6 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де зазначено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг, слідує, що та обставина, що відповідачі не проживали за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим не користувались послугами з опалення, не звільняє власника житлового приміщення від відповідальності за оплату послуг, наданих позивачем. При цьому відповідач не звертався до позивача із заявами про те, що він бажає припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний час, зокрема, на час його відсутності за вказаною адресою, а тому підстав для звільнення відповідача від оплати житлово-комунальних послуг немає. З урахуванням вимог ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у зв`язку з тим, що послуга з постачання теплової енергії надавалась, підстави для зняття нарахувань за послугу з постачання теплової енергії у позивача відсутні. Суд враховує, що на сьогоднішній день законодавчо не розроблений механізм зняття нарахувань за послугу з постачання теплової енергії таким категоріям громадян, квартири яких постраждали внаслідок військової агресії російської федерації. Крім того, підприємство надає послуги з постачання теплової енергії у всі квартири будинку, оскільки система опалення є загальнобудинковою, відключити окремі квартири немає технічної можливості. Згідно з п. 54, 55 Правил 830 надання послуг з постачання теплової енергії, та зі ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця, у разі необхідності виконується перевірка якості послуг в приміщенні споживача, за результатами перевірки споживачем та представником виконавця послуг складається Акт-претензія та скріплюється їх підписами. Акт-претензія є підставою для перерахунку плати. При цьому, відповідачі до КП "Харківські теплові мережі" не звертались з метою складання актів-претензій. Позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у тому числі з відповідачки [PERSON] , яка значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, як вбачається з наданої відповідачем довідки № 7726-7500756842 від 29 квітня 2022 року, [PERSON] з 29 квітня 2022 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . Беручи до\~уваги те,\~що [PERSON] \~не є\~власником житлового\~приміщення,\~у якому\~виникла заборгованість,\~заборгованість за\~послуги теплопостачання\~нарахована у\~тому числі\~за період,\~коли [PERSON] \~мешкалаяк внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , та не користувалася послугами, які надає позивач, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ХТМ» до [PERSON] у частині стягнення заборгованості за період з 01 травня 2022 року по 30 квітня 2025 року не підлягають задоволенню, оскільки належних та допустимих доказів того, що відповідачка користувалася послугами, які надає КП «ХТМ» за вищевказаною адресою, у зазначений період, матеріали справи не містять. Доводи відповідача [PERSON] про те, що позивачем при розрахунку заборгованості за надані комунальні послуги не було враховано пільги особам з інвалідністю внаслідок війни суд відхиляє з огляду на таке. Соціальне забезпечення - це ті види і форми матеріального забезпечення, що надаються на умовах, передбачених законом чи договором, із спеціально створених для цього фондів особам, які через незалежні від них життєві обставини не мають достатніх засобів до існування. Право на соціальне забезпечення (за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей тощо) полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об`єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю, а також допомоги сім`ям у зв`язку із народженням та вихованням дитини. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] безтермінове. У ст.ст. 4, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» закріплено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються така пільга як 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Передбачені законодавством пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються споживачу в грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Наведене положення міститься у ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року за № 373, визначає механізм надання громадянам у грошовій формі пільг на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме: комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються щомісяця у грошовій формі (готівковій або безготівковій), на придбання твердого палива і скрапленого газу - один раз на рік у грошовій готівковій формі. Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги згідно з Законами України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру, або їх законні представники, або дієздатні повнолітні члени сім`ї пільговика, на яких поширюються пільги і відомості про якого наявні в Реєстрі, звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком, до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі: до 30 листопада 2022 р. включно - до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання - у разі перебування на обліку в Реєстрі за фактичним місцем проживання); починаючи з 1 грудня 2022 року - до органів Пенсійного фонду України. Право на отримання пільг, встановлених законами України, з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї визначається органами Пенсійного фонду України - відповідно до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 389. Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким пільговикам готівкою. Органи Пенсійного фонду України, починаючи з січня 2023 року, подають щомісяця до 27 числа виконавцям комунальних послуг списки пільговиків, яким нараховано пільгу на оплату житлово-комунальних послуг у поточному місяці. Виплата пільг у грошовій готівковій формі здійснюється шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок пільговика, відкритий в установі уповноваженого банку, або через відділення організації, що здійснює виплату та доставку пенсій та грошової допомоги, за місцем фактичного проживання одержувача пільг. За отриманням інформації про будь-які питання, пов`язані з нарахуванням пільги, пільговики звертаються до уповноважених органів. За отриманням інформації про спожиті послуги, нараховані суми за послуги, розмір заборгованості (переплати) пільговики звертаються до управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг. За отриманням інформації про операції, здійснені за обліковим записом пільговика щодо перерахування коштів управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг, пільговики звертаються до 1 червня 2023 року до АТ Ощадбанк. Інформація надається в порядку, визначеному АТ Ощадбанк. Зважаючи, що пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким пільговикам готівкою, виконавці комунальних послуг виключно отримують списки пільговиків, яким нараховано пільгу на оплату житлово-комунальних послуг у поточному місяці, тому позивач як виконавець комунальної послуги не є відповідальним за нарахування відповідних пільг. Отже, до вересня 2019 року відповідачам пільга враховувалась безпосередньо надавачем послуги позивачем у справі, а з 01 жовтня 2019 року відбулась монетизація пільг, а тому із заявою про отримання грошової пільги відповідачі повинні були звертатись до відповідного органу соціального захисту чи до органів пенсійного фонду у відповідному Порядку. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання підлягають частковому задоволенню у частині визначення періоду, за які відповідачі повинні сплатити заборгованість. Крім того, відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п. 6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019, прийнятій по справі № 911/3681/17). Суд зазначає, що правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Вивчаючи доводи відповідача щодо застосування строків позовної давності до пред`явлених КП «ХТМ» позовних вимог, суд зважає на таке. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020. У постановах Верховного Суду від 7 вересня 2022 року, прийнятій у справі №679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року, прийнятій у справі №728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2. Крім того, п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введений воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні». Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023 № 3450-ІХ п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024. Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився до 04.09.2025. З огляду на це, в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 до 04.09.2025 перебіг строку звернення до суду зупинявся. З огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, та набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною заявою 10 вересня 2025 року та період нарахування останнім заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води - з 01.09.2016 по 31.07.2025, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі за період з 01.04.2017 по 30.04.2025, в силу п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України на момент подання позову (10.09.2025) не спливла та продовжувалася на строк дії карантину (до 30.06.2023), а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 до 04.09.2025 перебіг строку звернення до суду зупинявся. Разом з цим, в межах розгляду даної справи позивач не довів, а суд не встановив обставин, що вказували б на поважність причин пропуску позовної давності, що дає суду підстави для відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання га гарячої води за період з 01.09.2016 по 31.03.2017 включно, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині. При обчислені строку позовної давності судом були враховані положення статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких, плата за-комунальні послуги ( послуги з теплопостачання) нараховується щомісячно, а отже перебіг позовної давності починається після несплати (часткової оплати) чергового платежу. Натомість позовні вимоги про стягнення заборгованості, а саме:- 58 149,23 грн за послугу з теплопостачання та гарячу воду за період з 01.04.2017 по 30.04.2025 заявлені в межах строку позовної давності. З урахуванням викладеного суд прихрдить до висновку, що відповідач [PERSON] як власник квартири за адресою: [ADDRESS] має заборгованість перед позивачем за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 30.04.2025 у розмірі 44 417 грн 24 коп. Відповідачка [PERSON] має заборгованість перед позивачем за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 30.04.2022 у розмірі 13 731 грн 99 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 2208,26 грн, стягнувши їх з [PERSON] у розмірі 521 грн 60 коп. При цьому, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та від сплати судового збору звільнений відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного і

Outcome: partial