Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просить визнати протиправними та скасувати пункт 13 рішення ХІІІ сесії VІІІ демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 649 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Стрийської міської ради» від 30.09.2021 та пункт 9 рішення L сесії VІІІ демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 2708 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Стрийської міської ради» від 27.06.2024; зобов`язати відповідача на наступній сесії Стрийської міської ради повторно розглянути заяву [PERSON] від 10.05.2024 про передачу в оренду сформованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 15 листопада 1996 року розпорядження голови Стрийської міської ради Львівської області Р.Шрамов`ята № 356 Приватному підприємству «ЗАРКО», єдиним власником якого є [PERSON] , дозволено будівництво павільйону автобусної зупинки разом з торгівельним кіоском загальним розміром 10,0 х 3,0 м по [ADDRESS] на автобусній зупинці навпроти магазину № 11 «Універсам» з виконанням благоустрою прилеглої території та ремонтом твердого покриття тротуарів та під`їзду до будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] . 17 вересня 1998 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Стрия [PERSON] був виданий дозвіл на виконання будівельних робіт № 10-98 від 17 вересня 1998 року на будівництво павільйону разом з торгівельним кіоском з реконструкцією автобусної зупинки на весь період будівництва відповідно до проектної документації, узгодженої відділом архітектури і містобудування від 17 вересня 1997 року. 22 вересня 1999 року розпорядженням міського голови Стрийської міської ради Львівської області № 246 [PERSON] дозволено закінчення будівництва павільйону автобусної зупинки з торгівельним павільйоном розміром 9,0 х 10,0 м по вул. Січових Стрільців, кут вул. Добрівлянської, при умові комплексного благоустрою (зовнішнє освітлення, тротуар з ФЕМ, озеленення прилеглої території). 21 лютого 2008 року підпунктом 7.2 пункту 7 рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 69 надано поштово-адресний номер [ADDRESS] торгівельному павільйону з павільйоном автобусної зупинки, будівництво якого здійснив приватний підприємець [PERSON] по [ADDRESS] кут вул. Добрівлянської. 19 вересня 2014 року ФОП [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду по [ADDRESS] площею 0,0067 га для комерційних цілей (обслуговування торгівельного павільйону) із земель житлової та громадської забудови. 30 вересня 2021 року пунктом 13 рішення XIII сесії VIII демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 649 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Стрийської міської ради» відмовлено [PERSON] в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 га (кадастровий номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування торгівельного павільйону) (код КВЦПЗ 03.07) та передачі її в користування (оренду) строком на 3 (три) роки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, з причин невідповідності передачі земельної ділянки в користування (оренду) вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: при розгляді поданої на сесію Стрийської міської ради заяви та копії проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки встановлено, що запропонована для передачі в користування (оренду) земельна ділянка площею 0,0067 га є вільною від об`єктів нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебували б у власності громадянина [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 134 Земельного кодексу України вільні земельні ділянки комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах). 11 грудня 2023 року набрало законної сили рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2023 року в цивільній справі № 456/4097/22 за позовом [PERSON] до Стрийської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на новостворене майно, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Стрийської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на торгівельний павільйон з автобусною зупинкою «А-1», з навісом «al», загальною площею 36,2 кв.м, та вбиральню «Б1» в [ADDRESS] . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2023 року в цивільній справі № 456/4097/22 встановлено, що відповідно до технічного паспорту об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] має наступні характеристики: торгівельний павільйон з автобусною зупинкою «А-1», з навісом «al», загальною площею 36,2 кв.м, вартістю 169511,00 грн, та убиральня «Б1» вартістю 12133,00 грн. Відповідно до технічного висновку «Про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі на [ADDRESS] » будівництво проведено з дотриманням архітектурно-будівельних норм та правил, встановлено придатність її для безпечної безаварійної експлуатації. Згідно з витягом з рішення № 649 від 30.09.2021 Стрийської міської ради «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Стрийської міської ради» [PERSON] було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 га (кадастровим номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування торгівельного павільйону) (код КВЦПЗ 03.07) та передачі її в користування (оренду) строком на 3 (три) роки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, з причини невідповідності передачі земельної ділянки в користування (оренду) вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: при розгляді поданої на сесію Стрийської міської ради заяви та копії проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки встановлено, що запропонована для передачі в користування (оренду) земельна ділянка площею 0,0067 га є вільною від об`єктів нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебували б у власності громадянина [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 134 Земельного кодексу України вільні земельні ділянки комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах). 27 червня 2024 року пунктом 9 рішення L сесії VIII демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 2708 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передачі в оренду земельної ділянки, які знаходяться на території Стрийської міської ради» відмовлено [PERSON] в наданні в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 га (кадастровий номер: 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, з причини невідповідності вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: вільні земельні ділянки комунальної власності, на яких відсутнє розташування об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебували б у власності фізичних або юридичних осіб, підлягають передачі в користування (оренду) на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону. Він не погоджується з пунктом 13 рішення Стрийської міської ради № 649 від 30 вересня 2021 року та з пунктом 9 рішення Стрийської міської ради № 2708 від 27 червня 2024 року, вважає вказані рішення в цих частинах протиправними і такими, що підлягають скасуванню, а тому просить зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву від 10.05.2024 про передачу в оренду сформованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін та процесуальні рішення, постановлені по справі. 07 березня 2025 [PERSON] подав позов до Стрийської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 88/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2025 позовну заяву залишено без руху і надано позивачу термін для усунення недоліків /а.с. 89-90/. 03.04.2025 [PERSON] усунуто недоліки позовної заяви /а.с. 93-94/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2025 позовну заяву [PERSON] до Стрийської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Підготовче судове засідання призначено на 30.04.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 96/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.05.2025 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 24.07.2025 /а.с. 105/. Розгляд справи по суті відбувся 21.10.2025 за участі позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] . По закінченні судових дебатів 30.10.2025 визначено як дату оголошення судового рішення. Узагальнення доводів сторін та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив їх задовольнити в обсязі, зазначеному ним у його промові в судових дебетах. Представник відповідача Стрийської міської ради Кобко Т.В. в судовому засіданні при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Суд відповідно до вимог ч. 7 ст.\~81\~ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Відтак суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю в межах уточнених позивачем позовних вимог з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність. Згідно з довідкою ДПІ у Стрийському районі Львівської області місце здійснення діяльності: м. Стрий, на куті вул. Добрівлянської та Січових Стрільців /а.с. 29, 31/. Також у судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що 15 листопада 1996 року розпорядження голови Стрийської міської ради Львівської області Р.Шрамов`ята № 356 Приватному підприємству «ЗАРКО», єдиним власником якого є [PERSON] , дозволено будівництво павільйону автобусної зупинки разом з торгівельним кіоском загальним розміром 10,0 х 3,0 м по [ADDRESS] на автобусній зупинці навпроти магазину № 11 «Універсам» з виконанням благоустрою прилеглої території та ремонтом твердого покриття тротуарів та під`їзду до будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] та 17.09.1998 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Стрия позивачу був наданий дозвіл на виконання будівельних робіт № 10-98 від 17.09.1998 на будівництво павільйону разом з торгівельним кіоском з реконструкцією автобусної зупинки на весь період будівництва відповідно до проектної документації, узгодженої відділом архітектури і містобудування від 17.09.1997 /а.с. 15-27/. Розпорядженням міського голови Стрийської міської ради Львівської області № 246 від 22.09.1999 «Про дозвіл на реконструкцію існуючого приміщення, добудову та будівництво павільйону автобусної зупинки з торгівельним павільйоном» [PERSON] дозволено після виготовлення проектів, закінчення будівництва павільйону автобусної зупинки з торгівельним павільйоном розміром 9,0x10,0 м по [ADDRESS] , кут вул. Добрівлянської при умові комплексного благоустрою (зовнішнє освітлення, тротуар з ФЕМ, озеленення прилеглої території) /а.с. 28/. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 69 від 21.02.2008 торгівельному павільйону з павільйоном автобусної зупинки, будівництво якого позивач здійснював по вул. Січових Стрільців - кут вул. Добрівлянської надано поштово-адресний номер [ADDRESS] /а.с. 32/. Рішенням ХХV 11 сесії VI демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 539 від 19.09.2014 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0.0067га для обслуговування торгівельного павільйону із земель житлової та громадської забудови для надання в оренду /а.с. 33/. 13.05.2021 позивачем виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 4611200000:02:008:0012 /а.с. 34-44/. Згідно з рішення № 649 від 30.09.2021 Стрийської міської ради «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Стрийської міської ради» [PERSON] було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067га (кадастровий номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування торгівельного павільйону) (код КВЦПЗ 03.07) та передачі її в користування (оренду) строком на 3 (три) роки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, з причини невідповідності передачі земельної ділянки в користування (оренду) вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: при розгляді поданої на сесію Стрийської міської ради заяви та копії проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки встановлено, що запропонована для передачі в користування (оренду) земельна ділянка площею 0,0067 га є вільною від об`єктів нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебували б у власності громадянина [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 134 Земельного кодексу України вільні земельні ділянки комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах) /а.с. 45-47/. Таким чином, вищевказаним рішенням було відмовлено позивачу в передачі вищезазначеної земельної ділянки в користування (оренду). Відповідно до технічного паспорта об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] має наступні характеристики: торгівельний павільйон з автобусною зупинкою «А-1» з навісом «а1» загальною площею 36,2 кв.м та убиральня «Б1» /а.с. 48-52/. Згідно з технічним висновком «Про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі на [ADDRESS] » будівництво проведено з дотриманням архітектурно-будівельних норм та правил, встановлено придатність її для безпечної безаварійної експлуатації /а.с. 53-62/. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2023 відмолено в позові [PERSON] до Стрийської міської ради Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання права власності на новостворене майно /а.с. 63-66/. Пунктом 9 рішення L сесії VIII демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 2708 від 27 червня 2024 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передачі в оренду земельної ділянки, які знаходяться на території Стрийської міської ради» відмовлено [PERSON] в наданні в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 га (кадастровий номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, з причини невідповідності вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: вільні земельні ділянки комунальної власності, на яких відсутнє розташування об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебували б у власності фізичних або юридичних осіб, підлягають передачі в користування (оренду) на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону /а.с. 74-75/. Спірні правовідносини між сторонами виникли щодо пункту 13 рішення Стрийської міської ради від 30 вересня 2021 року № 649 та пункту 9 рішення Стрийської міської ради від 27 червня 2024 року № 2708, якими відмовлено [PERSON] в наданні в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 та (кадастровий номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У статті 11\~ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. За загальними правилами статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 21\~ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частина 3 статті 152\~ЗК України визначає способи захисту порушених прав, а саме: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Судом встановлено, що оскаржуваними рішеннями, зокрема: - пунктом 13 рішення № 649 від 30.09.2021 Стрийської міської ради «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Стрийської міської ради» [PERSON] було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 га (кадастровий номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування торгівельного павільйону) (код КВЦПЗ 03.07) та передачі її в користування (оренду) строком на 3 (три) роки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, з причини невідповідності передачі земельної ділянки в користування (оренду) вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: при розгляді поданої на сесію Стрийської міської ради заяви та копії проекту землеустрою щодо відведення в користування (оренду) земельної ділянки встановлено, що запропонована для передачі в користування (оренду) земельна ділянка площею 0,0067 га є вільною від об`єктів нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебували б у власності громадянина [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 134 Земельного кодексу України вільні земельні ділянки комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах); - пунктом 9 рішення L сесії VIII демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 2708 від 27 червня 2024 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передачі в оренду земельної ділянки, які знаходяться на території Стрийської міської ради» відмовлено [PERSON] в наданні в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 га (кадастровий номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, з причини невідповідності вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: вільні земельні ділянки комунальної власності, на яких відсутнє розташування об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебували б у власності фізичних або юридичних осіб, підлягають передачі в користування (оренду) на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону. Відповідно до ч. 1 ст.\~124\~ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Частина друга вказаної статті передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~123\~ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, звертається із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У заяві зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст.\~123\~ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. З наведених норм ЗК України слід дійти висновку, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування повинен у місячний строк розглянути заяву, яка подана відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України, і лише тоді дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову в його наданні з передбачених ч. 3 ст.\~123\~ЗК України підстав. Частина друга статті 134\~ЗК України як у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, так і в чинній редакції, встановлювала, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Тобто, Закон чітко встановлює, що земельні торги проводяться у випадку якщо земельна ділянка є вільною, тобто не обтяжена забудовою, дозвіл на яку надавався, проте у законний спосіб нерухоме майно не зареєстроване. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка, на яку претендував позивач, не є вільною. Велика Палата Верховного Суду в своїй Постанові від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц виснувала, що розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності, а отже, неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає зазначеним принципам. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. Такий підхід може створювати підґрунтя для розвитку корупції. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що законодавець, запроваджуючи регулювання щодо надання землі у користування, не міг мати на меті стимулювання зловживань, посилення соціальної нерівності і спрямованість на неправовий та непрозорий перерозподіл основного національного багатства - землі. Отже, відповідне законодавство слід тлумачити таким чином, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності в оренду - право оренди такої земельної ділянки підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частину другу статті 134 ЗК України, зокрема й у даному випадку, слід розуміти таким чином, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права на земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок за наявності лише одного бажаючого. Якщо ж бажаючих два чи більше, підлягали застосуванню загальні правила статті 135\~ЗК України про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір. Отже, з наведеного слід дійти висновку, що лише за наявності двох або більше бажаючих отримати землю у користування, таке право підлягає передачі на конкурентних засадах (на земельних торгах). В матеріалах справи відсутні відомості про інших, осіб які б претендували на спірну земельну ділянку. Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. Так, пунктом 1.1 розпорядження голови Стрийської міської ради Львівської області Р.Шрамов`ята № 356 «Про дозвіл на тимчасове встановлення торгівельних кіосків, реконструкцію існуючих приміщень комерційними підприємствами та громадянами міста» від 15 листопада 1996 року приватному підприємству «ЗАРКО», єдиним власником якого є [PERSON] , дозволено будівництво павільйону автобусної зупинки разом з торгівельним кіоском загальним розміром 10,0 х 3,0 м по [ADDRESS] на автобусній зупинці навпроти магазину № 11 «Універсам» з виконанням благоустрою прилеглої території та ремонтом твердого покриття тротуарів та під`їзду до будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] . Підпунктом 1.3 пункту 1 розпорядження міського голови Стрийської міської ради Львівської області № 246 «Про дозвіл на реконструкцію існуючого приміщення, добудову та будівництво павільйону автобусної зупинки з торгівельним павільйоном» від 22 вересня 1999 року [PERSON] дозволено закінчення будівництва павільйону автобусної зупинки з торгівельним павільйоном розміром 9,0 х 10,0 м по вул. Січових Стрільців, кут вул. Добрівлянської, за умови комплексного благоустрою (зовнішнє освітлення, тротуар з ФЕМ, озеленення прилеглої території). Підпунктом 7.2 пункту 7 рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 69 «Про дозвіл на переведення житлових приміщень в нежитлові, на проведення проектно-пошукових робіт по будівництву, реконструкції приміщень, будівель, внесення змін до раніше прийнятих рішень, надання поштової адреси та призупинення рішень щодо розміщення зовнішньої реклами» від 21 лютого 2008 року надано поштово-адресний номер [ADDRESS] торгівельному павільйону з павільйоном автобусної зупинки, будівництво якої здійснив приватний підприємець [PERSON] по [ADDRESS] кут вул. Добрівлянської. Підпунктом 2.5 пункту 2 рішенням XXVII сесії VI демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 539 «Про надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання в оренду, власність та постійне користування, технічної документації щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки для надання в оренду» від 19 вересня 2014 року ФОП [PERSON] дано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду по [ADDRESS] площею 0,0067 га для комерційних цілей (обслуговування торгівельного павільйону) із земель житлової та громадської забудови. Тобто, Стрийська міська рада, надаючи відповідні дозволи [PERSON] , ідентифікувала його як забудовника відповідної земельної ділянки, а відповідно розуміє, що така ділянка не є вільною. Проте оскаржувані пункт 13 рішення Стрийської міської ради від 30 вересня 2021 року № 649, як і пункт 9 рішення Стрийської міської ради від 27 червня 2024 року № 2708, якими відмовлено [PERSON] в наданні в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0067 та (кадастровий номер 4611200000:02:008:0012) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Стрийської міської ради, суперечать вищенаведеним обставинам. Відповідно, зважаючи на встановлені судом обставини, а саме, що оскаржувані рішення прийняті Стрийською міською радою без додержання норм ЗК України та порушили права позивача, зокрема, на рівність права на землю, наявні підстави для визнання таких протиправними та скасування у відповідних частинах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). А відтак інші доводи сторін не аналізуються судом та не спростовуються, оскільки на висновки суду про наявність підстав для задоволення позову не впливають. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. В п. 27 постанови №\~2\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 12.06.2009\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю в межах уточнених позовних вимог з урахуванням встановлених судом обставин. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 3633,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved