Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

ТОВ "Таліон Плюс" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 249268812 від 22.12.2024 року у загальному розмірі 62035,86 грн, з яких: 20399,27 грн - заборгованість по кредиту; 41636,59 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.12.2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 249268812. Умовами вказаного договору передбачено надання кредиту у розмірі 12750 грн., дата надання кредиту 22.12.2024 року, перший транш - 12750 грн, строк кредитування - 1826 днів, базова процентна ставка становить 1% в день, дисконтна процентна ставка - 0,75% в день. У подальшому між "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] були укладені додаткові угоди, відповідно до яких кредитодавцем було перераховано позичальнику наступні транші в сумі 4200 грн, 1992 грн, 1630 грн, 1892 грн, 949 грн. 24 лютого 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу № МВ-ТП/23, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема і за договором кредитної лінії № 249268812 від 22.12.2024 року ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення позивачем ТОВ "Таліон Плюс" до відповідача [PERSON] становить 62035,86 грн. В порушення умов укладеного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ "Таліон Плюс" просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідач відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України є повідомленим належним чином. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 22.12.2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 249268812. Умовами вказаного договору передбачено надання кредиту у розмірі 12750 грн, дата надання кредиту 22.12.2024 року, строк кредитування - 1826 днів, кінцева дата повернення кредиту 21.01.2023 року, базова процентна ставка становить 0,98% в день, дисконтна процентна ставка - 0,15% в день (п. 2.1, п. 2.3., п. 7.3., п. 8.3., п. 8.7.1 Договору). Розділом 3 кредитного договору передбачено дисконтний період кредитування, пролонгацію, поновлення. На момент укладення договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Сторони погодили, що встановлений п. 3.1. Договору строк дисконтного періоду може бути подовжено шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав. Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 30 днів Дисконтного періоду (п. 3.1., п. 3.2., п. 3.3. Договору). Відповідно до п. 4.1. Договору, з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш) та строк оплати обов`язково платежу по процентам за користування Кредитом. Позичальник підтверджує, що вказав в Заявці повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання Кредиту, а також бажаний спосіб отримання Кредиту (п. 4.2. Договору). Згідно з п. 4.5. Договору, за результатами заповнення Заявки Позичальник вказує реквізити Платіжної картки, яка випущена для управління відкритого на його ім`я рахунком, на який він бажає отримати Кредит. Відповідно до Підтверджень щодо здійснення переказів грошових коштів ТОВ "ПрофітГід" та довідок ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кошти було перераховано відповідачу. Крім того, перерахування коштів підтверджується: повідомленням АТ КБ "Приватбанк" від 09.09.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250903/74517-БТ, до якого долучено виписку по рахунку, з якої слідує, що на картковий рахунок № [NUMBER] було зараховано кошти: 22.12.2024 року в сумі 12750 грн, 4200 грн; 23.12.2024 року в сумі 1992 грн, 1630 грн, 1892 грн; повідомленням АТ "А-БАНК" від 10.09.2025 року, до якого додано інформацію про рух коштів по рахунку за карткою № [NUMBER] за період з 27.12.2024 року по 30.12.2024 рік, згідно з вказаною інформацією 27.12.2024 року на карту було зараховано кошти у сумі 949 грн. Отже, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало відповідачу [PERSON] кошти за кредитним договором на загальну суму 20399,27 грн відповідно до умов договору. 24.02.2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу № МВ-ТП/23, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема і за договором кредитної лінії № 249268812 від 22.12.2024 року ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надіслало Відповідачу Повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 24.02.2025 року до договору факторингу № МВ-ТП/23 від 14 січня 2025 року, ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 62035,86 грн, з яких: 20399,27 грн - заборгованість по кредиту; 41636,59 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. ТОВ "Таліон Плюс" надіслано [PERSON] повідомлення про дострокове розірвання Договору на підставі п. 9.1.1.7. Договору, ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" та п. 7.2.2. Договору, у зв`язку з наявністю заборгованості по оплаті процентів за користування Кредитом за Договором більше місяця, повідомлено відповідача про дострокове розірвання кредитного договору № 249268812 від 22.12.2024 року та про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 72282,95 грн. Також АО "ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ", яке представляє позивача, було надіслано відповідачу досудову вимогу. В порушення умов укладеного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ "Таліон Плюс" просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідач в свою чергу, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідачем також не було спростовано, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає правильним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заборгованість в сумі 62 035,86 грн підлягає стягненню зі [PERSON] на користь ТОВ "Таліон Плюс". Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, було надано до суду: Договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024; Акт прийому-передачі наданих послуг від 01.07.2025, Додаткова угода № 1176 від 01.07.2025 до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 ; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1 177 від 01.07.2025 про оплату правової допомоги до Договору № 5 від 02.12.2024 та Додаткової угоди № 1176 від 01.07.2025. В Акті прийому-передачі наданих послуг від 01.07.2025 зазначено, що на складання позовної заяви адвокат витратив 10 години, вартість склала 3 500,00 грн; на підготовку до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналії судової практики; надання юридичних консультацій, адвокат витратив 4 години, сума склала 1 000,00 грн; на підготовку та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) адвокат витратив 2 години, сума склала 500,00 грн, а загалом 5 000,00 грн. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Судом враховується, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved