Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

В провадження суду перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області - Дубенської районної військової адміністрації Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про усунення перешкоди у користуванні та розпорядження майном, визнання незаконним та скасування розпорядження голови Дубенської РДА від 15.12.2004 №548 в частині передачі земельних ділянок у власність, визнання недійсними і скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації земельних ділянок. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.04.2054 позовні вимоги [PERSON] було задоволено у повному обсязі. 30.04.2025 адвокат Боржецький О.Л. подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, оскільки судом не вирішено питання судових витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи. Суд зауважує, що заяву про ухвалення додаткового рішення було подано у встановлений законом строк та ухвалою суду від 06.05.2025 розгляд заяви було призначено на 09.05.2025. Разом з тим, у зв`язку із поданням апеляційної скарги на рішення суду від 25.04.2025, справу було скеровано до суду апеляційної інстанції, а учасників повідомлено, що подальший рух справи відбуватиметься після її повернення до Дубенського міськрайонного суду. Постановою Рівненського апеляційного суду від 25.09.2025 апеляційну скаргу адвоката Рідченко М.В., яка діє в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] , залишено без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду без змін. Матеріали справи надійшли до Дубенського міськрайонного суду 08.10.2025. Представник позивачки адвокат Боржецький О.Л. подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити без його участі та участі позивачки. Зазначив, що викладені у заяві вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] згідно поданої заяви просить не стягувати з неї кошти за проведену експертизу, оскільки вважає, що даний позов було подано через помилку земельного управління. Представник відповідача Дубенської районної державної (військової) адміністрації Олійник Т.В. подала заяву, згідно якої просить відмовити у задоволені заяви про стягнення коштів за проведену судову експертизу, оскільки питання щодо проведення вказаної експертизи не було предметом розгляду даної справи і не є доказом при прийнятті судового рішення. Крім того, вважає, що позивачем не доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , та їх представник адвокат Рідченко М.В. про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань по суті заяви до суду не надходило. Треті особи про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань по суті заяви до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 139 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз. Так, відповідно до вимог вказаної статті експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, за заявою адвоката Боржецького О.Л., який представляє інтереси [PERSON] , Рівненським відділенням ЛНДІСЕ Міністерства юстиції України 17.05.2023 було проведено судову земельно-технічну експертизу, за результатами якої надано висновок експерта за №4439-Е (т. 1 а.с.54-61). Відповідно до Акту №2 здачі приймання висновку експерта №4439-Е за заявою замовника від 15.12.12022, кількість годин, витрачених на проведення експертизи (дослідження), вивчення матеріалів склала 55 годин та загальна вартість послуг експерта становить 10 382,35 гривень, яку було попередньо оплачено замовником (т.1 а.с.63-64). У пунктах 174-179 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23, зазначено, що «витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат. Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи. У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зокрема, інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і у разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, такий висновок не приймається судом до розгляду. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ». Наданий стороною позивача висновок експерта був необхідний для вирішення справи, визнаний судом належним доказом та був врахований під час розгляду справи та ухвалення судового рішення (п. 3.14, розділ V). Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів [PERSON] та представника Дубенської РДА та зазначає, що відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (особливо, якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже не є такою, що відповідає принципу верховенства права. Враховуючи вищезазначене, оскільки позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі, суд висновує, що з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи у загальному розмірі 10 382,35 гривень - по частині з кожного відповідача. Відповідно заява представника позивачки про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved