Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

28.05.2025 року ТОВ "Фінансова\~Компанія "Кредит-Капітал" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 9374746, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 4000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 29.07.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ. Згідно вказаного договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 9374746 від 31.03.2024 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 14220 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 4000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків 9540 грн., простроченої заборгованості за комісією 680 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14220 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, до суду направила відзив, в якому зазначила, що відповідач частково погоджується з заявленими позовними вимогами, зокрема зі стягненням з нього 4000 грн. тіла кредиту, однак не погоджується зі стягненням з нього 9540 грн. процентів та 680 грн. комісії, оскільки такі були нараховані на підставі нікчемних умов кредитного договору. Вважає, що умови договору щодо визначення денної процентної ставки у розмірі 2,43% не відповідають встановленому публічним порядком (нормам ч.ч. 4, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування») та є нікчемними відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки перевищують встановленому законом денну проценту ставку 1,5%, а тому вимоги товариства у частині стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитом за розрахунком 2,43% денної процентної ставки не підлягають задоволенню. Зазначила, що проценти мають бути перераховані з 31.04.2024 року по 14.07.2024 року і становити 6944 грн. Вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 680 грн. задоволенню не підлягають. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 9374746, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 4000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Кредитні кошти надані позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п.п. 1.2-1.5 вищевказаного договору сума кредиту становить 4000,00 грн.; кредит надається строком на 105 днів з 31.03.2024 року і закінчується 14.07.2024 року. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1260,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Відповідно до п. 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8280,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Судом встановлено, що товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти безготівково на рахунок з використання карти [NUMBER] в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 29.07.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ. Згідно вказаного договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 9374746 від 31.03.2024 року. Із матеріалів справи слідує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 14220 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 4000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків 9540 грн., простроченої заборгованості за комісією 680 грн. Між тим, суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, у зв`язку з наступним. Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~від 22\~листопада 2023\~року №\~3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, у п. 17 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка за користування кредитом, установлена у договорі, має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства, що регулює порядок кредитування, захисту прав споживачів. За викладених обставин, оскільки договір укладений між сторонами після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує 1,5 % на день, починаючи з 31.03.2024 року, а також умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує 1,5 % на день, починаючи з 23.04.2024 року, є нікчемними. Враховуючи вищевказані положення законодавства, суд вважає, що до стягнення підлягає заборгованість за процентами за період з 31.03.2024 року по 15.04.2024 року в розмірі 1260 грн. (4000 грн. х 2,10% х 15днів), за період з 16.04.2024 року по 22.04.2024 року у розмірі 644 грн. (4000 грн. х 2,30% х 7 днів), за період з 23.04.2024 року по 14.07.2024 року у розмірі 5040 грн. (4000 грн. х 1,5% х 84 дні), а всього 6944,00 грн. Статтею 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,\~якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у\~листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується\~сторонами.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,\~якщо\~воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або\~іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.\~526,\~527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ч. 2\~ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050\~ЦК України\~застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Що стосується доводів представника відповідача про безпідставне нарахування кредитодавцем комісії у розмірі 680 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті\~1\~та частини 2 статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16\~затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил). Аналізуючи умови договору про споживчий кредит №9374746 від 31.03.2024 року, суд дійшов висновку про правомірність дій позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем договором передбачено одноразове нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів. Інформація про таку комісію зазначена також в заявці на отримання кредиту № 9374746, з яким ознайомлювався відповідач перед укладенням кредитного договору. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, який в подальшому підтримувався Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24 травня 2024 року у справі № 461/2735/23 (провадження № 61-16948св23). Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до відповідача підлягають частковому задоволенню у розмірі 11624 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 4000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків 6944 грн., простроченої заборгованості за комісією 680 грн. Також підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в сумі 1980,17 грн. відповідно до розміру задоволеної частини позовних вимог, так як стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial