Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 50 741,82 грн та судовий збір в розмірі 2 270 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.09.2020 року між ПрАТ «УПСК» та ТОВ «ВЕНКО ІНЖИНІРИНГ» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9005731. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 27.01.2024 приблизно о 15 год. 20 хв., на автодорозі Н-01 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власника вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Hyundai» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/9005731 від 03.09.2020. Так, на підставі страхового акту №028/037/007504/21/1 Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 50 741,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням №13247 від 14.04.2021. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивачем склав: 50 741,82 грн. З метою досудового врегулювання спору, 12.08.2021 відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу № 028/037/007504/21/1, яка залишилась без реагування, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2024 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідач копію ухвали суду не отримав, конверт з відправленням повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ТОВ «ВЕНКЕО-ІНЖИРІНГ» був укладений договір обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів АР/9005731, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . 27.01.2024 сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021 у справі №754/1955/21, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст.124, 130 КУпАП, визнано [PERSON] . Зі змісту вказаної постанови убачається, що [PERSON] 14.01.2021 о 07 годині 15 хвилин керував по вул. Крайня, 3 в м. Києві транспортним засобом «Фольцваген» Транспортер д.н.з. [NUMBER] з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився в присутності двох свідків, таким чином, своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, [PERSON] 14.01.2021 о 07 годині 15 хвилин керуючи транспортним засобом засобом «Фольцваген» Транспортер д.н.з. [NUMBER] по вул. Крайня, 3 в м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Хьюндай» Туксон д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду для здійснення повороту ліворуч, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Станом на день розгляду цієї справи Дніпровським районним судом м. Києва постанова Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021 у справі № 754/1955/21 є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 16.01.2021 власник автомобіля марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування. На підставі ремонтної калькуляції та розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» склало страховий акт № 028/037/007504/21/1 про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 50 741,82 грн. 12.08.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, яка залишилась без відповіді. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим видом страхування, що здійснюється в Україні. Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Згідно із п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. В силу абз. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілій від ДТП особі, має право регресу до страхувальника або до водія забезпеченого транспортного засобу, винного у ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 18.02.2021 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачений ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Отже, врахувавши наведені норми матеріального права та встановивши обставини справи, суд дійшов висновку, що страховик ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», сплативши страхове відшкодування в результаті пошкодження автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , набув право регресної вимоги до відповідача, який спричинив ДТП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд доходить висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved