Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 листопада 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №601922327 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно з умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 200 грн. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 та підписали реєстр прав вимоги №213 від 24 січня 2023 року, за яким відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01 та підписали реєстр прав вимоги №1 від 23 лютого 2024 року, за яким відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю та відповідно до реєстру боржників №б/н від 04 червня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24 285,44 грн. На підставі вищезазначеного представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №601922327 від 18 листопада 2022 року у розмірі 24 285,44 грн., а також понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Ухвалами судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування в АТ КБ «Приватбанк» інформації щодо відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй позовній заяві просила суд розглядати справу за відсутності представника, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, заперечень проти позову суду не представила, лише на електронну адресу суду відправляла заяву про відкладення розгляду справи на чотири тижні з метою вирішення питання з позивачем у добровільному порядку, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено, але на адресу суду так і не надійшло клопотання ні від відповідача, ні від позивача щодо врегулювання спору, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Суд із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Пунктами 2, 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в тому числі і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань і доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення. 30 жовтня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18 листопада 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №601922327 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а. с. 21-22, 36, 58-74). Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачу було видано кредит у сумі 5200 грн. строком на 30 днів, зі сплатою 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом дисконтного періоду кредитування, та зі сплатою 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування. Крім того, відповідачем [PERSON] разом з підписанням кредитного договору також було підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 601922327 від 18 листопада 2022 року (а. с. 55-57). В матеріалах справи також наявне платіжне доручення від 18 листопада 2022 року, з якого вбачається, що платником - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано отримувачу - [PERSON] на рахунок № [NUMBER] суму грошових коштів у розмірі 5 200 грн. з призначенням платежу: «переказ коштів згідно договору №601922327 від 18.11.2022, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» (а.с.16). На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь №20.1.0.0.0/7-250922/89678-БТ від 27 вересня 2025 року, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано картку № [NUMBER] і додано виписку за вказаним рахунком за період з 18 листопада 2022 року по 23 листопада 2022 року, яка містить зарахування 18 листопада 2022 року на суму 5 200 грн., та зазначено фінансовий номер телефону [NUMBER] , на який відправлялася інформація про підтвердження операції за вищевказаною платіжною карткою, і який знаходиться в анкетних даних [PERSON] . З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 601922327 від 18 листопада 2022 року станом на 24 січня 2023 року судом встановлено, що [PERSON] нараховано 11 588,72 грн. (а. с. 83-85). Матеріалами справи підтверджено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №601922327 від 18 листопада 2022 року в загальному розмірі 11 578,72 грн., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №213 від 24 січня 2023 року (а. с.121,122, 126-132). Згідно з п. 1.3 вищевказаного договору, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 1.5. договору факторингу, реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. Пунктом 4.1 вищевказаного договору передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно з п. 8.2 договору строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якої п. 8.2 договору викладено в новій редакції, за яким строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а. с. 137). 31 грудня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а. с. 138-144). Пунктом 1.2 вказаного договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3 договору під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Положеннями пункту 1.5 договору встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. Згідно з п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 8.2. строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31 грудня 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 27, згідно з якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2022 року (а. с. 148). ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 31 грудня 2022 року уклали додаткову угоду № 31, згідно з якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2023 року (а. с. 149). 31 грудня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 32, згідно з якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2024 року (а. с. 150). Також судом встановлено, що 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №601922327 від 18 листопада 2022 року в загальному розмірі 24 285,44 грн., з яких: 5200 грн. - заборгованість за основним боргом, 19 085,44 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року (а. с. 108-118). Пунктом 2.1 розділу 2 вищевказаного договору факторингу визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.3 договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В той же час, відповідно до п. 1.5 зазначеного договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору. В подальшому, 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступає, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі боржників (а. с. 98-104). Згідно з п.1.2. договору факторингу №04/06/25-Ю перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. На підставі акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло реєстр боржників на загальну суму заборгованості в розмірі 436 087 297,67 грн. (а. с. 94). Також долучені до матеріалів справи платіжні інструкції № 467, № 468 від 10 червня 2025 року на суми 1 000 000 грн. за кожною; №469, № 470 від 11 червня 2025 року на суми 1 000 000 грн. за кожною; № 478, №479 від 19 червня 2025 року на суми 1 000 000 грн. за кожною; №483 від 25 червня 2025 року на суму 810 635,54 грн., а також лист ТОВ «Юніт Капітал» за №26.06.2025-1 від 26 червня 2025 року в якому повідомлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з повідомленням про помилку при оплаті та зарахуванням в оплату вказаних платежів в оплату саме за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року (а. с. 86-93). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №601922327 від 18 листопада 2022 року в розмірі 24 285,44 грн., з яких: 5 200 грн. - прострочене тіло, 19 085,44 грн. - прострочені відсотки (а. с. 95-97). Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивач посилався на те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №601922327 від 18 листопада 2022 року на підставі договору факторингу, який було укладено 28 листопада 2018 року, додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, і договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» від 23 лютого 2024 року і між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» від 04 червня 2025 року, а також на підставі реєстрів прав вимоги до вказаних договорів. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Укладання договору факторингу до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договір факторингу був чинним. При цьому, права вимоги за договором кредитної лінії №601922327 від 18 листопада 2022 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», потім на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а в подальшому позивачу ТОВ «Юніт Капітал» на підставі реєстрів, які оформлені належним чином. При цьому, відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників зі сплати суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 4 вказаного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно з п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, у формі встановленій у відповідному додатку. Відтак, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права і обов`язки. Крім того, додатковими угодами, строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року було продовжено, водночас умовами договору передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги. Реєстри про передачу права вимоги, наявні у матеріалах справи, та є належними доказами щодо передачі відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене, представником позивача доведено факт відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», і відповідно до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал». Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що існування заборгованості відповідача за кредитним договором №601922327 від 18 листопада 2022 року в загальному розмірі 24 285,44 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 422,20 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду. Також згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги, що підтверджуються договором про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, який укладений між ТОВ «Юніт Капітал» і АБ «Тараненко та партнери», в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І., який діє на підставі статуту, свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24 квітня 2012 року, довіреності від ТОВ «Юніт Капітал» від 05 червня 2025 року, ордера на надання правничої допомоги Серії АА № 1587120 від 05 червня 2025 року; протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року; додатковою угодою № 25770710877 від 05 червня 2025 року до договору надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року щодо представництва інтересів ТОВ «Юніт Капітал» у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ; актом прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, яким визначено вартість години роботи адвоката, детальним переліком проведеної роботи з кількістю витраченого на надану правову допомогу часу, на загальну суму 7 000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 7 000 грн. не відповідають у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечать принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних правових (юридичних) послуг та їх необхідністю, обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того, сторони до суду не з`являлися, позиція представника позивача на час подання позовної заяви була вже сформована та не потребувала додаткового вивчення судової практики і положень законодавства, а отже вона не відноситься до складних справ. Однак, враховуючи, що рішенням суду позов задоволено, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і тому необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до суми 3 000 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.

Outcome: approved