Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь позивача суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 145622,77 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [PERSON] перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримувала пенсію по інвалідності відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання відповідачу призначено згідно довідки МСЕК від 21.05.2013 серії 10ААВ №563458 з 21.05.2013 по 31.05.2014. Продовження виплати пенсії по інвалідності проводилось на підставі довідки 05.07.2017 серії 12ААА №305569, довідки МСЕК від 11.07.2018 серії 12ААА №922860, довідки МСЕК від 14.07.2020 серії 12ААБ №730140. Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 05 лютого 2025 року №127, [PERSON] було змінено групу інвалідності з ІІ на ІІІ, в результаті чого виникла переплата пенсії за період з 01.08.2020 по 31.03.2025 в сумі 145622 грн.77 коп. Головним управлінням Пенсійного фонду України на адресу відповідача було направлено лист від 25.04.2025 №1500-0404-8/82475, яким повідомлено про надміру виплачену суму пенсії в розмірі 145622 грн.77 коп. Відповідачем у добровільному порядку надміру виплачену суму пенсійних виплат у розмірі 145622,77 грн. не повернуто, у зв`язку з чим, посилаючись на положення частини 1\~статті 1212 ЦК України, позивач був вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача надав заяву в якій підтримав та просив задовольнити позовні вимоги, а розгляд справи провести без його участі. До суду представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі ст.1215 ЦК України та ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на те, що згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню, зокрема, пенсія, в разі відсутності рахункової помилки з боку юридичної особи, а також відсутності недобросовісності з боку набувача. Незважаючи на імперативний зміст даної норми матеріального права позивач не надав суду жодного доказу наявності рахункової помилки при призначенні та розрахунку пенсії по інвалідності [PERSON] , а також докази наявності недобросовісності [PERSON] при встановленні їй інвалідності ІІ групи 14.07.2020 та призначенні пенсії по інвалідності. Крім того, позивач не довів, що встановлення експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи [PERSON] ІІІ групи інвалідності загального захворювання з 14.07.2020 року є наслідком недобросовісності [PERSON] , отже відсутні правові підстави для задоволення позову. Також, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідачу призначено згідно довідки МСЕК від 21.05.2013 серії 10ААВ №563458 з 21.05.2013 по 31.05.2014. Продовження виплати пенсії по інвалідності ІІ групи загального захворювання проводилось на підставі довідки 05.07.2017 серії 12ААА №305569, довідки МСЕК від 11.07.2018 серії 12ААА №922860, а також довідки МСЕК від 14.07.2020 серії 12 ААБ №730140 про встановлення [PERSON] групи інвалідності загального захворювання безстроково. Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 року «щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів», що введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 року №732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним ї іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення. Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення МОЗ України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів. На виконання рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності. В свою чергу Наказом МОЗ України від 03.12.2024 року №2022 було покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України». Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством. Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України, від 05 лютого 2025 року №127 скасовано рішення МСЕК від 14.07.2020 про встановлення [PERSON] . ІІ групи інвалідності загального захворювання та сформоване нове рішення про встановлення [PERSON] ІІІ групи інвалідності загального захворювання. В результаті зміни групи інвалідності [PERSON] з ІІ групи на ІІІ групу виникла переплата пенсії за період з 01.08.2020 по 31.03.2025 в сумі 145622,77 грн. За змістом\~частини першої\~статті 1212\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно. Особа\~зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала.\~ Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести наявність рахункової помилки або недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц зазначила, що у\~статті 1215 ЦК України\~передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року (справа №545/163/17 провадження №61-33727сво18) зробив наступні висновки: «Частиною першою\~статті 1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої\~статті 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті\~\~заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати». Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року, та постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 За змістом\~ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління ПФУ, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлено факту наявності рахункової помилки. Отже, і не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії. Позивач не надав доказів щодо факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 145622,77 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною управлінням Пенсійного фонду України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що переплата пенсії в розмірі 145622,77 грн., яка виникла в результаті скасування 05.02.2025 рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи попереднього рішення МСЕК від 14.07.2020 та встановлення [PERSON] ІІІ групи інвалідності загального захворювання, не є наслідком недобросовісності [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується, що виплата пенсії [PERSON] була проведена позивачем на підставі ст.ст.30,33,34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» добровільно, за відсутності рахункової помилки з боку позивача, та за відсутності недобросовісності з боку набувача, у зв`язку із чим до даних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені кошти поверненню не підлягають. Отже, без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача, та наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії. Враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами зловживань з боку [PERSON] чи подання нею недостовірних даних, не встановлено ні факту недобросовісного отримання відповідачем зазначених коштів, ні наявності рахункової помилки, то підстави для стягнення виплаченої пенсії в розмірі 145622,77 грн. відсутні, а отже у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, слід відмовити в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed