Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

У грудні 2024 року представник позивача звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 200522287 від 05 травня 2016 року у загальному розмірі 75 330,89 грн., яка складається з: суми заборгованості - 48 898,45 грн., суми інфляційних втрат - 22 027,11 грн., суми 3% річних - 4 405,33 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 05 травня 2016р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), укладено угоду № 200522287 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 18071,07 грн., з встановленим строком користування з 05 травня 2016 р. по 05 травня 2019 р., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20 липня 2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021р. у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15 червня 2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Таким чином, банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 20 листопада 2024 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 48 898,45 грн., з яких: 17 078,47 грн. заборгованість за кредитом; 31 819,98 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20 липня 2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 200522287 від 05 травня 2016 року - 48 898,45 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних 4 405,33 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 22 027,11 грн. Разом заборгованість становить - 75 330,89 грн. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2025 року справу передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда [PERSON] відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до Розпорядження керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького № 486 від 07 травня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 390/2847/24, номер провадження 2/404/894/25 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю\~ Іванову Н.Ю. для розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості з єдиним унікальним номером судової справи № 390/2847/24, номер провадження 2/404/894/25. Ухвалою судді від 20 травня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. 11 серпня 2025 року до суду від представника відповідача, адвоката Гура К.В. надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав та підтверджуватись належними і допустимими доказами. Наявні в справі докази не містять даних про суми коштів, що перераховані відповідачеві, як сума кредитних коштів та саме на тих у тих розмірах і на тих умовах, які зазначено в позовній заяві, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Оскільки наявність боргу непідтверджена належними та допустимими доказами відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Представник позивача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник, адвокат Гура К.В. у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд установив, що 05 травня 2016р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), укладено угоду № 200522287 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 18071,07 грн., з встановленим строком користування з 05 травня 2016 р. по 05 травня 2019 р., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20 липня 2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021р. у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15 червня 2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Таким чином, банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 20 листопада 2024 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 48 898,45 грн., з яких: 17 078,47 грн. заборгованість за кредитом; 31 819,98 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20 липня 2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 200522287 від 05 травня 2016 року - 48 898,45 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних 4 405,33 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 22 027,11 грн. Разом заборгованість становить - 75 330,89 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спірним кредитним договором в сумі 48 898,45 грн. Позивач здійснив розрахунок інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми за період прострочення з 20 листопада 2021р. до 20 листопада 2024р. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год. 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані обставини, позичальник (відповідач) звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми підлягають задоволенню частково - за період з 20 листопада 2021р. по 23 лютого 2022 року. Відповідно до здійсненого судом розрахунку інфляційні втрати за вказаний період становлять 1730,19 грн., три проценти річних 385,83грн. З урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних стягненю з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 51014,47 грн., а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги, укладений між ТОВ "Діджи Фінанс " та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт виконаних адвокатським бюро, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000 грн. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг, часткове задоволення позову,

Outcome: partial