Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Представник заявника - адвокат Кірносов О.О., документи про підтвердження повноважень якого містяться в матеріалах справи звернувся до суду з заявою в інтересах [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що заявниця [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] , який зловживає алкогольними напоями. Кожного разу, після вживання алкоголю, [PERSON] потерпає від домашнього насильства з боку [PERSON] які виражаються в словесних образах, висловлюванні нецензурною лайкою, приниженнях та погрозах фізичною розправою. Зазначені протиправні дії щодо заявниці [PERSON] також вчиняє у присутності неповнолітньої дитини [PERSON] , 2009 року народження. Представник заявника зазначає, що [PERSON] неодноразово зверталась в поліцію з повідомленням про вчинення протиправних дій [PERSON] , зокрема домашнього насильства. 28.10.2025, після чергового домашнього насильства, вчиненого [PERSON] , відносно останнього працівниками поліції було видано терміновий заборонний припис серії АА № 650130, яким кривднику заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Крім цього вказує, що в провадженні Володимирського міського суду на розгляді перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства. Проте, не зважаючи на викладене вище [PERSON] й надалі продовжує вчиняти психологічне насильство. У зв`язку з викладеними обставинами, представник заявниці зазначає, що існує вірогідність продовження вчинення домашнього насильства, а тому просить встановити обмежувальний припис відносно кривдника [PERSON] строком на 6 місяців. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали, в обгрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві, просять заяву задовольнити. Заявниця додатково зазначила, що оскільки на даний час немає іншої можливості захиститися від періодичних знущань та насильства її співмешканця, вона змушена звернутися до суду за захистом від кривдника [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо видачі судом обмежувального припису щодо нього, проте вказав, що на даний час у нього немає місця, де він зможе проживати. Пояснив, що всі непорозуміння між ним та [PERSON] [PERSON] виникають через те, що він її ревнує до її співробітників по роботі. Додатково вказав, що ніколи фізичної сили до [PERSON] та її дітей не застосовував. Заслухавши пояснення заявника та її представника, пояснення [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Підставою для задоволення заяви [PERSON] зазначає, що [PERSON] проживає у її помешканні та постійно здійснює щодо неї психологічне насильство, виражається нецензурними словами, висловлює погрози розправою. Внаслідок таких дій з боку [PERSON] вона постійно змушена звертатися до правоохоронних органів з заявами щодо вжиття заходів стосовно протиправних дій останнього. Розділом IV глави 13\~ЦПК України визначений порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в свою чергу,\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частинами 2, 3, 4ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 24\~Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 3\~ст. 26 цього Закону\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 даного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Таким чином, відповідно до\~вищевказаного Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами щодо вжиття заходів з приводу протиправних дій (домашнього насильства) відносно [PERSON] . З довідки Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 24.10.2025 № 158181-2025 вбачається, що вчинення домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] зі сторони [PERSON] має постійний характер. Однак не зважаючи на неодноразові виклики поліції щодо його неправомірних дій щодо заявниці, він і надалі продовжує вчиняти домашнє насильство щодо [PERSON] , що стверджується також тим, що на час розгляду даної справи в провадженні Володимирського міського суду Волинської області перебувають матеріали справи про вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство) щодо [PERSON] . Крім цього, у зв`язку із скоєнням домашнього насильства відносно постраждалої особи [PERSON] 28.10.2025 працівником поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] терміном на 5 діб. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється колегою по роботі заявниці, що вона заявницю знає з березня 2025 року. Оскільки вони досить не погано спілкуються між собою, їй відомо, що співмешканець [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] . Періодично переслідує її, забирає та читає її повідомлення в телефоні, ображає. Вона неодноразово була в [PERSON] вдома і одного разу була свідком того, як приїжджали працівники поліції по факту вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно заявниці. Крім того пояснила, що їй відомо, що діти заявниці також неодноразово просили [PERSON] , щоб він залишив їх місце проживання і не чіплявся до їх мами, проте [PERSON] на це не реагував. Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 20.06.2023 року та Витягу з Державного реєстру речових прав № 336260975 від 20.06.2023, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Устилузької міської ради від 30.10.2025, в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: заявниця [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] . Згідно вказаних відомостей, [PERSON] за вищевказаною адресою не зареєстрований та не являється співвласником зазначеного будинковолодіння. Отже, враховуючи, що заявниця [PERSON] є цивільною дружиною заінтересованої особи [PERSON] та підпадає під перелік осіб, на яких поширюється дія ч. 2\~ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з огляду на наявність доказів вчинення [PERSON] дій, що вищезгаданим Законом визначені як домашнє насильство, свідчень заявниці, а також встановлення того, що на час розгляду даної справи в провадженні Володимирського міського суду Волинської області перебувають матеріали справи про вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ст.. 173-2 КУпАП (домашнє насильство), видачі працівниками поліції термінового заборонного припису стосовно кривдника від 28.10.2025, а також враховуючи те, що [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо видачі відносно нього обмежувального припису,суд приходить до висновку щодо наявності обґрунтованих ризиків продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, та, як наслідок, наявність необхідності вжиття відповідних заходів реагування шляхом видання щодо неї обмежувального припису.

Outcome: approved