Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі\~ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3147260 від 08.09.2022 року в розмірі 39327,00 грн, з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34327,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. На обґрунтування позову вказано, що 08 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем укладений кредитний договір №3147260. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. 19.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №19102023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошовий зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки TOB «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №3147260 в розмірі 39327,00 грн, з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34327,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 05.08.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву. Згідно відзиву [PERSON] визнає позов частково, а саме стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 5000,00 грн. У стягненні відсотків просить відмовити оскільки з 11.11.2022 року мобілізований до лав ЗСУ, а тому згідно законодавства проценти за користування кредитом йому не мають нараховуватися. Про свій статус він повідомляв ТОВ «Лінеура Україна», на що представник останнього повідомив йому про те, що нарахування відсотків буде припинено. До відзиву долучив копію військового квитка та посвідчення учасника бойових дій. 19.08.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що кредитний договір укладений між відповідачем і первісним кредитом у встановленому порядку недійсним не визнано, а тому відповідач повинен повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Разом з тим, зазначив, що відповідач зобов`язаний був звернутися до віділення відповідної фінансової установи, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування відостків за користування кредитом, проте відповідач не повідомив первісних кредиторів про те, що він є військовослужбовцем, а тому нарахування відсотків є правомірним. Додатково надає до суду розрахунок заборгованості за договором та інформаційну довідку за договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, своїй відповіді на відзив просив розглядати справу у його відсутність, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність та при винесенні рішення враховувати той факт, що він проходив службу в ЗСУ і не стягувати відсотки за цей період часу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №3147260. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.5-14). Відповідно до договору №3147260 від 08.09.2022 сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн. Згідно п. 1.3 Договору, строк кредиту - 352 дні. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4). Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору (п. 1.4.1 Договору) . Одночасно з договором про надання кредиту №3147260 сторонами за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором зі сторони [PERSON] було підписано Паспорт споживчого кредиту ( а.с.15-16). 19.10.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №19102023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.17-20). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошовий зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19102023 від 19.10.2023 року TOB «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 39327,00 грн., з яких: 5000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 34327,00 грн.\~сума заборгованості за процентами (а.с.21). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3147260 відповідач [PERSON] за період з 19.10.2023 року по 31.03.2024 року має заборгованість в розмірі 39327,00 грн, з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34327,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.22). За приписами ч. 1, 2 ст.202 ЦК\~України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626\~ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.11Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього\~Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3вказаного\~Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Факт укладення зазначеного кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується. Разом з тим відповідач заперечує щодо нарахування відсотків первісним кредитодавцем, та просить відмовити у їх стягненні, враховуючи його статус військовослужбовця. Згідно з пунктом 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У подальшому,\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні»\~від 27 липня 2022 року до вищевказаної норми\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~було внесено зміни, і він набув такої редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, одночасно із внесеними змінами було закріплено, що Зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом (з 19 серпня 2022 року). За положеннями\~статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. За приписами\~Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого\~Законом України №1126-VII. Національний банк України у листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На підтвердження наявності пільг передбачених пунктом 15\~статті 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідач надав суду копію військового квитка серії [NUMBER] , згідно якого він мобілізований до лав ХСУ 11.11.2022 року (а.с.56-58), посвідчення серії [NUMBER] , видане Управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] ( а.с.59). Надані відповідачем документи підтверджують наявність у нього статусу військовослужбовця, призваного (мобілізованого) на військову службу, а тому надають йому пільги, передбачених пунктом 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до\~статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості за тілом кредиту, а в решті позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте з урахуванням того, що відповідач звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 ч. 1 п. 13 Закону України "Про судовий збір", судові витрати у вигляді сплати судового збору слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial