Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 490308337, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8400 грн шляхом перерахування коштів на її банківську картку. Отже первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого та укладених у подальшому додаткових угод до нього, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ "Таліон Плюс" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 490308337 від 30 січня 2022 року. 27 травня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 27/0524-01 і відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року до договору факторингу № 27/0524-01, ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 490308337 від 30 січня 2022 року. 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу № 29/05/25-Е, перехід від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого ТОВ "ФК "ЕЙС" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 29 травня 2025 року за договором факторингу 29/05/25-Е, до ТОВ "ФК "ЕЙС" перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 11530 грн 68 коп., з яких 8400 грн заборгованість за тілом кредиту, 3130 грн 68 коп. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Оскільки відповідачка умови кредитного договору не виконує, просив стягнути з неї заборгованість у розмірі 11530 грн 68 коп., відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. 13 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 26 серпня 2025 року, у встановлені судом строки відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 30 січня 2022 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 490308337, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідачці надано кредит у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту у розмірі 8400 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". Сума кредитного ліміту, вказана у п. 1.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 8400 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 01 березня 2022 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3 договору, за умови застосування правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою складає 10516 грн 80 коп. та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2116 грн 80 коп. та суму кредиту у розмірі 8400 гривень. (а.с. 12-19, 20-27, 28, 29) Отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 8400 грн підтверджується платіжним дорученням від 30 січня 2022 року. (а.с. 27) Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 490308337 станом на 05 травня 2022 року, відповідачка [PERSON] на рахунки первісного кредитора погашення заборгованості не здійснювала. (а.с. 58-59) 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого та укладених у подальшому додаткових угод до нього, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ "Таліон Плюс" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 490308337 від 30 січня 2022 року. (а.с. 33-39, 42) Відповідно до реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі 10332 грн 84 коп., з яких 8400 грн заборгованість по основному боргу, 1932 грн 84 коп. заборгованість по відсотках. (а.с. 40-41) 27 травня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до якого та реєстру прав вимоги №1 від 27 травня 2024 року до договору факторингу № 27/0524-01, ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 490308337 від 30 січня 2022 року у розмірі 11530 грн 68 копійок. (а.с. 43-45, 46-47, 48) 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу № 29/05/25-Е, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників від 29 травня 2025 року до договору факторингу № 29/05/25-Е, ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму 11530 грн 68 коп., з яких 8400 грн прострочене тіло кредиту, 3130 грн 68 коп. прострочені відсотки. (а.с. 49-51, 52-53, 54, 55-57) Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 490308337 від 30 січня 2022 року, заборгованість [PERSON] станом на 05 червня 2025 року становить 11530 грн 68 коп., яка складається з 8400 грн 17 коп. прострочене тіло кредиту, 3130 грн 68 коп. прострочені відсотки. (а.с. 61) Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний, немає і відповідачкою він не оспорений. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша\~статті 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1\~ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"\~встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2\~ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 цього Закону\~визначено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно\~зі ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Оскільки відповідачка умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, жодних заперечень щодо цього суду не надала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЕЙС" заборгованість за договором № 490308337 від 30 січня 2022 року в заявленому позивачем розмірі 11530 грн 68 копійок. Щодо вимог про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат суд зважає на таке. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved