Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) разом із спадкодавцем [PERSON] , ( [INFO] ), яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказує, що вона [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . На момент смерті її мати [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на той факт, що мати заявниці була досить похилого віку та тривалий час хворіла, заявниця проживала разом з нею, забезпечувала її всім необхідним, в тому числі ліками, харчуванням, несла всі витрати пов`язані з побутом, оплатою комунальних послуг, хоч і була зареєстрована на той час за іншою адресою. Відповідно до Довідки виданої виконкомом Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 03.10.2025 року, гр. [PERSON] , [INFO] на день смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала постійно разом з нею в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснювала сторонній догляд, вела з покійною спільне підсобне господарство та здійснила обряд поховання. За життя [PERSON] заповіту складено не було, між ними була домовленість, що після її смерті майно успадкує саме донька, [PERSON] , адже вона є єдиним спадкоємцем (оскільки інших родичів у померлої не було). 09 жовтня 2025 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. з питанням відкриття спадкової справи та отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. від 09.10.2025 року [PERSON] відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Враховуючи те, що [PERSON] зареєстрована за іншою адресою, а також пропущений термін для звернення за оформленням спадкових прав, заведення спадкової справи у нотаріуса є неможливим. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідним для реалізації її права на оформлення спадкового майна. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.05.2022 р. Гощанським ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного МУЮ (м.Львів), [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №234. Відповідно до Довідки про причину смерті від [INFO] [PERSON] - ракова інтоксикація, рак прямої кишки. Заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 02 липня 1967 року. Постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. від 09.10.2025 року [PERSON] відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Зазначено, що [PERSON] звернувся за оформленням своїх спадкових прав на майно її матері, [PERSON] : надала Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане Гощанським ВДРАЦС Рівненського р-ну Рівненської обл. Західного МУЮ України 30.05.2022р.; Довідку, видану виконкомом Бугринської сільської ради Рівненського р-ну 03.10.2025р. про те, що вона на день смерті своєї матері проживала з нею разом, а також заявила, що доглядала померлу і опікувалася нею до її смерті. Враховуючи те, що [PERSON] зареєстрована за іншою адресою, а також пропущений термін для звернення за оформленням спадкових прав, заведення спадкової справи у нотаріуса є неможливим, оскільки порушує статтю 49 Закону України «Про нотаріат». Згідно копії свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 25.06.2013, № [NUMBER] від 25.06.2013, [PERSON] належить на праві власності: земельна ділянка кадастровий номер: 5621285900:04:005:0295, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою: Рівненська обл., Гощанський p., с. Посягва, площа 0,1928 га; земельна ділянка кадастровий номер: 5621285900:04:005:0176, адреса: Рівненська обл., Гощанський p., с.Посягва, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,25 га. Відповідно до Довідки виданої виконкомом Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 03.10.2025 року, гр. [PERSON] , [INFO] на день смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала постійно разом з нею в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснювала сторонній догляд, вела з покійною спільне підсобне господарство та здійснила обряд поховання. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до п. 3.21, п. 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з п.п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Нормами ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 цієї ж постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона сусідка [PERSON] , яка померла три роки тому. Зазначила, що заявниця [PERSON] проживала разом із своєю мамою [PERSON] в с. Посягва до дня її смерті, здійснювала догляд за нею. Зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення заяви повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved