Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Керівник Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради, Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня Святого Мартина» Мукачівської міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення) Позов мотивований тим, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 25.06.2024 року у кримінальному провадженні №12024071040000474 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та на підставі ст.46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та закрито кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Зазначена ухвала набрала законної сили 03.07.2024 року. Відповідно до ухвали суду, в результаті ДТП, що мала місце 01.04.2024 року біля 12 год. 10 хв., спричиненої неправомірними діями [PERSON] , неповнолітня [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , отримали тілесні ушкодження, які відносяться до групи середньої ступені тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради в неврологічному відділенні закладу охорони здоров`я з 01.04.2024 року по 08.04.2024 року, тобто 8 днів. Відповідно до довідки КНП «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради вартість одного дня в лікарні складала 347,47 гривень, а всього на лікування потерпілої витрачено 2\~779,83 гривень. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Лікарня Святого Мартина» Мукачівської міської ради у відділенні ортопедії, травматології та нейрохірургії у період з 01.04.2024 року по 19.04.2024 року, тобто 18 днів. Відповідно до довідки КНП «Лікарня Святого Мартина» вартість одного дня в лікарні складала 1\~458,55 гривень, а всього на лікування потерпілої витрачено 26\~253,90 гривень. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки НСЗУ витратила кошти державного бюджету при наданні медичних послуг на лікування потерпілих, то витрачені кошти слід стягнути із [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі і вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, що згідно з частини 2\~статті 191 ЦПК України\~не перешкоджає розгляду та вирішення справи по суті за наявними матеріалами. Треті особи правом на подання пояснень щодо позовної заяви не скористалися, що не перешкоджає розгляду та вирішення справи по суті за наявними матеріалами. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Із Довідки розрахунка КНП «Лікарня Святого Мартина» Мукачівсьої міської ради від 02.06.2025 року вбачається, що [PERSON] перебувала на лікуванні у відділенні ортопедії, травматології та нейрохірургії КНП «Лікарня Святого Мартина» у період з 01.04.2024 року по 19.04.2024 року, витрати становити 26\~253,90 гривень (а.с. 20). Із Довідки КНП Обласна дитяча лікарня Закарпатської обласної ради слідує, що [PERSON] перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні в період з 01.04.2024 року по 08.04.2024 року і матеріально технічні затрати, витрати на медикаменти за кошти НСЗУ становили у розмірі 2\~779,83 гривень (а.с. 21). Згідно листа НСЗУ №17638/2-16-25 від 28.04.2025 року між НСЗУ та КНП «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради та НСЗУ та КНП «Лікарня Святого Мартина» були укладені договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, вартість лікування [PERSON] становило 26\~253,90 гривень, а вартість лікування [PERSON] становило 2\~779,83 гривень (а.с. 26-31). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2024 року обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілими, на підставі ст. 46 КК України (а.с. 32-34). Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого. Згідно зі\~статтею 131-1 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до приписів\~статті 23 Закону України "Про прокуратуру"\~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (частина третя цієї статті); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді (частина четверта цієї ж статті). Аналіз частини третьої\~статті 23 Закону України "Про прокуратуру"\~дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються: - у першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює захист неналежно; - "нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається; - "здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною"; - "неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої\~статті 129 Конституції України). За обставин цієї справи суд вважається доведеним наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави з огляду на наявність попереднього листування між прокурором Національною службою здоров`я України. Вказані суб`єкти повідомили про відсутність намірів самостійно звертатися до суду з метою стягнення відшкодування грошових коштів за медичні послуги надані потерпілим. Згідно з частиною 1\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2\~статті 1191 ЦК України\~держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. За приписами\~статті 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до пункту 3\~постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до пункту 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993\~(далі\~Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Згідно з пунктом 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. За обставин цієї справи дії відповідача та перебування потерпілих [PERSON] та [PERSON] на лікуванні в медичних закладах знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку. Суд з`ясував, що вартість лікування [PERSON] за період з 01.04.2024 року по 08.04.2024 року становила 2\~779,83 гривень, а вартість лікування [PERSON] за період з 01.04.2024 року по 19.04.2024 року становила 26\~253,90 гривень, що документально підтверджується доказами, які суд вважає належними та допустимими. При цьому, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2024 року у справі №303/4682/24, 1-кп/303/398/24, кошти на лікування потерпілих не стягувалися. На час розгляду справи суду не надано доказів того, що відповідач добровільно відшкодував витрати на лікування потерпілих від кримінального правопорушення. Таким чином, суд доходить до висновку, що обставини, на які посилається прокурор, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, що свідчить про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення. Згідно з частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір». У зв`язку з цим відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved