Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Заявниця [PERSON] 16 липня 2025 року подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області заяву про встановлення факту смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , який помер [INFO] у селі Горошова, Чортківського району, Тернопільської області. На момент звернення до суду заявниця мала лікарське свідоцтво про смерть №41 від 08.11.2024 року, видане в установленому порядку, яке підтверджує факт смерті [PERSON] . Листом Борщівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 06.05.2025 року повідомлено, що державна реєстрація смерті не може бути проведена, оскільки факт смерті вже зареєстрований у актовому записі про смерть №400 від 27.07.2024 року як смерть невідомої особи. Заявниця у судове засідання з`явилася, надала пояснення щодо обставин справи та підтвердила, що метою звернення є реалізація права на спадкування після смерті чоловіка. Представник заінтересованої особи не з`явився, але подав письмову заяву без заперечень проти задоволення вимог та просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення заявниці та надані документи, встановив. [INFO] у господарській будівлі домоволодіння [ADDRESS] , виявлено тіло [PERSON] , [INFO] . Лікарське свідоцтво про смерть №41 від 08.11.2024 видане Чортківським районним відділенням №2 Борщівської міської лікарні встановлює причину смерті - ішемічну хворобу серця, ускладнену серцевою недостатністю, що виключає насильницький характер смерті. Судово-медична експертиза №12 від 30.07.2024 підтвердила природний характер смерті. Суд встановив, що надані заявницею та додані до справи документи є належними та достатніми доказами для підтвердження факту смерті [PERSON] , а саме: -копія постанови слідчого СВ ВП №1 (м. Борщів) від 29.09.2024 року про закриття кримінального провадження №12024211120000144 за відсутністю складу кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність підозри на насильницьку смерть; -копія актового запису про смерть №400 від 27.07.2024 року, складеного Борщівським відділом ДРАЦС як смерть невідомої особи, що підтверджує факт реєстрації смерті, але без ідентифікації особи у позасудовому порядку; -листи Борщівського відділу ДРАЦС від 06.05.2025 та 13.06.2025, які свідчать про відмову у внесенні змін до актового запису через відсутність протоколу впізнання трупа; -копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] від 25.09.1994 року, що підтверджує родинні відносини та законне право заявниці на спадкування. Суд оцінює зазначені докази у сукупності та визнає їх достатніми для встановлення факту смерті та усунення правової невизначеності, що виникла внаслідок неможливості внесення змін до актового запису у позасудовому порядку. Заявниця є законним спадкоємцем померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та положеннями статей 1265-1271 Цивільного кодексу України. Стаття 109 Конституції України гарантує право кожного на спадкування, а стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечує охорону спадкових прав, зокрема право на доступ до суду. Оскільки у позасудовому порядку внесення змін до актового запису було неможливе через формальні підстави (відсутність протоколу впізнання трупа), звернення до суду є єдиним ефективним способом реалізації прав заявниці, зокрема права на спадкування та на належне оформлення відповідних документів у державному реєстрі. Відповідно до статей 264-266, 317-319 ЦПК України суд уповноважений встановлювати юридично значущі факти, відсутність або неправильне визначення яких унеможливлює реалізацію прав та обов`язків особи. У даній справі встановлення факту смерті необхідне для реалізації права заявниці на спадкування та належного оформлення документів у державному реєстрі. Суд також врахував положення статей 17, 20, 21, 23, 33, 49 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», згідно з якими лікарське свідоцтво є підставою для реєстрації смерті, а у разі суперечливих або неузгоджених даних про смерть суд має право встановити факт смерті та зобов`язати відповідний орган державної реєстрації внести зміни. Практика Верховного Суду України, зокрема постанова Пленуму від 29.06.2012 року №7, підкреслює, що встановлення факту смерті є правомірним, якщо відсутність або невірне визначення цього факту ускладнює реалізацію прав і законних інтересів громадян. Наявні докази та обставини справи свідчать про беззаперечне настання смерті [PERSON] [INFO] , що підтверджується лікарським свідоцтвом, актовим записом про смерть, постановою слідчого та іншими матеріалами справи. Формальна відмова органу ДРАЦС не впливає на об`єктивність встановленого факту смерті і не може обмежувати права заявниці на спадкування. Встановлення факту смерті у судовому порядку необхідне для усунення правової невизначеності, забезпечення реалізації права на спадкування та належного оформлення документів у державному реєстрі. Це відповідає принципам верховенства права, гарантіям прав людини та основоположним засадам цивільного законодавства України. Суд врахував положення статей 3 та 22 Конституції України щодо гарантування прав і свобод людини, статей 55 та 57 ЦПК України про всебічність, повноту і об`єктивність розгляду справи, статей 109, 1265-1271, 1273 ЦК України про спадкування та правонаступництво, а також статей 17, 20, 21, 23, 33, 49 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Суд взяв до уваги, що відсутність протоколу впізнання трупа була формальною підставою для відмови Борщівського відділу ДРАЦС у внесенні змін до актового запису про смерть №400. Проте надані матеріали справи підтверджують: природний характер смерті, що виключає насильницький вплив, за результатами судово-медичної експертизи №12 від 30.07.2024 року; відсутність кримінального провадження або підозр на насильницьку смерть (постанова слідчого від 29.09.2024 року); наявність законного права заявниці на спадкування як дружини померлого (свідоцтво про шлюб від 25.09.1994 року). Суд врахував також міжнародні стандарти, передбачені статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантують право на доступ до суду та ефективний захист майнових прав, включно з правом на спадкування. Застосування цих положень до даної справи забезпечує реалізацію прав заявниці, коли позасудовий порядок внесення змін до актового запису неможливий. На підставі всього викладеного, оцінки доказів та норм законодавства, суд дійшов висновку, що задоволення заяви [PERSON] в частині про встановлення факту смерті [PERSON] від [INFO] є правомірним, необхідним і обґрунтованим. Крім того, заявниця у поданій заяві просить зобов`язати Борщівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про смерть №400, виданого 27.07.2024 року, та відобразити у ньому прізвище, ім`я, по батькові та дату смерті [PERSON] відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №41 від 08.11.2024 року В силу положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 сттаті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках. Враховуючи наведене, в задоволенні вимоги заявниці зобов`язати Борщівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про смерть №400, виданого 27.07.2024 року, та відобразити у ньому прізвище, ім`я, по батькові та дату смерті [PERSON] відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №41 від 08.11.2024 року має бути відмовлено. Суд,

Outcome: partial