Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» адвокат Маслюженко Микола Павлович, який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії АЕ № 1310920 від 19 серпня 2024 року, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього суму заборгованість за кредитним договором № 22036000271167 від 13 січня 2020 року в розмірі 15591 гривня 20 копійок, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 7200 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 13 січня 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] уклали кредитний договір № 22036000271177, який складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», що розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Даний кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку, відповідно до універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб, шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки банку та підпису уповноваженої особи (факсиміле), зокрема, з цим погодився відповідач, про що вказано в розділі 3 Кредитного договору. За умовами кредитного договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Як вказав представник позивача, за умовами кредитного договору, зокрема пунктів 1.1 та 1.2, банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби в сумі 13600 гривень 00 копійок, а клієнт зобов`язаний повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповідно до пункту 1.4 Кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, що відкритий у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». У пункті 1.2. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 12 місяців з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 13 січня 2021\~року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір також встановлений даним пунктом. Одночасно з укладенням кредитного договору [PERSON] уклав з ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір добровільного страхування життя від 13 січня 2020\~року. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 2074 гривні 58 копійок. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. За умовами Кредитного договору, а саме пункту 1.5., клієнт доручив банку в день надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування. У розділі 2 Кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. Так, згідно з пунктами 2.1-2.2 Кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів обов?язків платіж. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 Кредитного договору. Відповідно до пункту 1.3. банк формує Графік платежів, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, орієнтовної реальної процентної ставки та інше. У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладанні Кредитного договору банком була доведена до відома клієнта інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, його ознайомлено з Паспортом споживчого кредиту, що підтверджується власноручним підписом клієнта під текстом Кредитного договору, а також під текстом Паспорту споживчого кредиту. Як зазначив представник позивача, після укладення Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 13600 гривень 00 копійок, з яких сплатив на рахунок ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені клієнта в сумі 2074 гривень 58 копійок, що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача. За твердженням представника позивача, [PERSON] виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Згідно виписок по рахунку відповідача, за весь строк з моменту укладання кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом, [PERSON] сплатив банку лише 3700 гривень 42 копійки (останній платіж був здійснений 13 квітня 2020 року). Таким чином, відповідач належним чином умови Кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на його виконання, у зв`язку із чим станом на 13 січня 2021 року заборгованість [PERSON] перед банком склала 15591 гривня 20 копійок, яка складається із: залишку простроченого кредиту в сумі 11259 гривень 60 копійок, залишку прострочених комісій в сумі 4331 гривня 60 копійок, що підтверджується виписками з рахунку відповідача та розрахунком заборгованості, здійсненого банком. При цьому в подальшому сума заборгованості не змінювалась. У свою чергу, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАШТАЛ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу, яка видана згідно рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України № 21/1311\~від 11 вересня 2020\~року. Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу. 11 квітня 2024\~року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (клієнт) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) був укладений договір факторингу № 11/04/24, у якому передбачено, що фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості) відповідно до Реєстру боржників згідно додатку № 1. Внаслідок передачі (відступлення) Права вимоги за цим Договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункти 1.1, 1.2). У підпункті 6.2.2 Договору факторингу визначено, що Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності Договором та підписанням Акту прийому- передачі прав вимоги (Додаток № 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Даний Акт прийому-передачі підписаний сторонами 11 квітня 2024 року. Також клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема Реєстр боржників і Акт приймання-передачі прав вимоги. Таким чином Фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22036000271167 від 13 січня 2020\~року. Згідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 22036000271167 від 13 січня 2020\~року, сформованої АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на 10 квітня 2024\~року (дата, що передує дню відступлення права вимоги) заборгованість відповідача становить 15591 гривня 20 копійок, яка складається із: залишку простроченого кредиту в сумі 11259 гривень 60 копійок, залишку прострочених комісій в сумі 4331 гривня 60 копійок. Як вказав представник позивача, усі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВО «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», позивач жодних додаткових нарахувань не здійснював, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінював. Станом на дату звернення до суду з даним позовом, заборгованість за наведеним вище кредитним договором, як стверджував представник позивача, відповідачем не погашається, комісія сплачена не була, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, яка становить 15591 гривня 20 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача, посилаючись на приписи частин 1 та 3 статті 512, статтей 514, 516, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 639, 1048, 1049 та 1054 Цивільного кодексу України. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 липня 2025 року позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 листопада 2025 року визначено про заочний розгляд справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. Уповноважений представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНОСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно, відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Кримінального процесуального кодексу України, 06 жовтня 2025 року з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи представник позивача адвокат Маслюженко Микола Павлович звернувся на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 6051/25-вх., відповідно до якого позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» підтримав у повному обсязі, просив суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, [PERSON] , у судові засідання, що були призначені на 14 серпня 2025 року, 15 вересня 2025 року, 30 вересня 2025 року та 03 листопада 2025 року не з`явився, хоча про дату час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно у відповідності до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України за адресою реєстрації місця проживання, вказаної у повідомленні Просянського старостинського округу № 8 Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області за № 21-58/58. Судові повістки про виклик відповідача були повернуті на адресу суду з відміткою відділення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРПОШТА» про неможливість вручення «за закінченням терміну зберігання». Крім того, у судове засідання, призначене на 03 листопада 2025 року, [PERSON] викликався шляхом розміщення судового оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України (адреса посилання: https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028/pres-centr/11/1888483). Про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, не надав, станом розгляду справи не цікавився. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В даному випадку відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та у постанові від 13 травня 2024 року у справі № 755/4829/23 (провадження № 61-73св24). Окрім цього,\~частиною 11\~статті 128\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~визначено,\~що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до частини 1\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. В даному випадку суд також бере до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 та від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц, в яких зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явився у судове засідання, а сторона позивача звернулась на адресу суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечують, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень часини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. З наданих до позовної зави доказів судом встановлено, що 07 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із підписаною ним власноруч Заявою-згодою № 4513761 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, у якій вказавши свої персональні дані, такі як прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, індивідуальний податковий номер, дані свого паспорта, адресу місця проживання та реєстрації, номер мобільного телефону тощо, відповідно до статті 642 Цивільного кодексу України акцептував публічну оферту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із змінами та доповненнями, яка розміщена на вебсайті банку www.creditdnepr.com.ua, і беззастережно приєднався до умов Універсального договору банківського обслуговування та в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послу, як обраних безпосередньо при акцептуванні Універсального договору банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування, погодився з тим, що може обирати будь-які послуги передбачені Універсальним договором банківського обслуговування, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). Також у заяві [PERSON] підтвердив, що, зокрема, до моменту підписання цієї Заяви-згоди, він ознайомлений та згодний з умовами, викладеними в Універсальному договорі банківського обслуговування, що розміщений на вебсайті банку www.creditdnepr.com.ua, Тарифами, проектом цієї Заяви-договору та зобов`язався відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситись до Універсального договору банківського обслуговування; погодився отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в Універсального договору банківського обслуговування та підтвердив, що всі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; підтвердив, що якщо, до дати підписання цієї Заяви-згоди він вже акцептував публічну пропозицію банку на укладання Універсального договору банківського обслуговування, ця Заява-згода, підписана ним, є новою редакцією раніше підписаної Заяви на підставі якої він приєднався до Універсального договору банківського обслуговування; погодився з порядком змін Тарифів та Універсального договору банківського обслуговування, який передбачений в Універсальному договорі банківського обслуговування та з порядком повідомлення про такі зміни відповідно до Універсального договору банківського обслуговування; погодився виконувати свої зобов`язання, у тому числі стосовно оплати заборгованості, нарахованої відповідно до Тарифів, діючих на дату здійснення операції. 13 січня 2029 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі Банк) та [PERSON] (далі Клієнт) був укладений та підписаний Кредитний договір № 22036000271167, відповідно до умов якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов?язання за даним договором в повному обсязі (пункт 1.1 Договору). У відповідності до пунктів 1.2 1,5 Договору, за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (далі кредит) на наступних умовах: сума кредиту 13600 гривень 00 копійок; строк кредитування 12 місяців; кінцева дата повернення кредиту 13 січня\~2021\~року; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 13 січня 2020 року по 12 травня 2020\~року 5 % від суми кредиту, з 13 травня 2020\~року по 12 серпня 2020\~року 4 % від суми кредиту, з 13 серпня 2020\~року по 12 листопада 2020 року 3 % від суми кредиту, з 13 листопада 2020 року по 13 січня 2021 року 1,96 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на страхову заборгованість за кредитом 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних. Банк формує Графік платежів, який викладено в розділі 4 цього договору, із зазначенням суми погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та інше. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо сума кредиту не зарахована на рахунок протягом 7 операційних днів з дати укладання договору цей договір вважається не укладеним. Клієнт, в порядку договірного списання, на підставі статті\~1071\~Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» суму страхового платежу у розмірі 2074 гривень 58 копійок за весь період страхування згідно Договору страхування № NS-22036000271167 від 13 січня\~2020\~року. Відповідно до пунктів 2.1 2.2 Договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, оплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. Дата погашення та розмір обов?язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього Договору. Для забезпечення своєчасного погашення заборгованості за обов`язковим платежем клієнт зобов`язаний забезпечити надходження коштів в сумі обов`язкового платежу на відповідний рахунок, не пізніше 21 години 00 хвилин (за Київським часом) дати платежу, що визначена в Графіку платежів. У розділі 4 Договору наведений Графік платежів, рахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором, в якому міститься дати платежів з розбівкою на 12 періодів, суми платежів за рохрахунковий період, реальна річна процента ставка 180,16 % річних, загальна вартість кредиту 19291 гривня 68 копійок. При цьому у пункті 3.1 Договору сторони дійшли згоди, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, 13 січня 2020 року [PERSON] також підписав Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою. Стандарт зі страховкою (3-75)», Інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит, який містить умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, тип кредиту кредит готівкою; сума/ліміт кредиту 13600 гривень 00 копійок; строк кредитування 12 місяців; мета отримання кредиту на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок споживача, на підставі укладеного договору про споживчий кредит та приєднання споживача до Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», строк надання кредиту протягом одного дня; процентна ставка 0,01 % річних; тип процентної ставки фіксована; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 1 по 3 місяць 680 гривень 00 копійок, з 4 по 6 місяць 544 гривні 00 копійок; з 7 по 9 місяць 408 гривень 00 копійок, з 10 по 12 місяць 265 гривень 20 копійок; плата за програмою страхування 2074 гривні 58 копійок; загальні витрати за кредитом 7766 гривень 26 копійок; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 19291 гривня 68 копійок; реальна річна процентна ставка 180,16 % річних; кількість та розмір платежів, періодичність внесення 12 платежів, щомісячно в розрахункову дату у сумі не менше 1608 гривень 88 копійок, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 56,00 %. Також 13 січня 2020 року між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА-ЖИТТЯ» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування життя за програмою «Страхування життя позичальника кредиту НВ» № NS-22036000271167, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи [PERSON] . Страхова сума складає 11525 гривень 42 копійки; страховий тариф 1,50 %; страховий платіж за місяць 2074 гривні 58 копійок. Строк дії договору складає з 13 січня 2020 року по 13 січня 2021 року, валюта страхування гривня. Вигодонабувач 1 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», вигодонабувач 2 спадкоємець застрахованої особи. При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання 07 вересня 2018 року Заяви-згоди № 4513761 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, укладання та підписання 13 січня 2020 року кредитного договору № 22036000271177 та договору добровільного страхування життя за програмою «Страхування життя позичальника кредиту НВ» № NS-22036000271167, а також підписання Паспорту споживчого кредиту. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України\~свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору. Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» кредит та сплатити відсотки й комісію за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком платежів. За встановленим\~у судовому\~засіданні обставинами,\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~«БАНК КРЕДИТ\~ДНІПРО» свої\~зобов`язання\~за договором\~виконало у\~повному обсязі,\~а саме\~надало відповідачу\~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах\~передбачених договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту,\~в той\~час як\~відповідач взятих\~на себе\~зобов`язань\~за договором\~не виконав,\~своєчасно банку\~грошові кошти\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом не\~надав та\~сплачував комісію\~не у\~повному обсязі.\~У зв`язку\~з відсутністю\~здійснення належних\~платежів на\~виконання умов\~кредитного договору\~у [PERSON] \~утворилась заборгованість\~за кредитним\~договором №\~22036000271177\~від 13\~січня 2020\~року,\~яка станом\~на 10\~квітня 2024\~року склала\~15591\~гривня 55\~копійок,\~з яких: залишок простроченого кредиту 11259 гривень 60 копійок; залишок прострочених відсотків 0 гривень 35 копійок; залишок прострочених комісій 4331 гривня 60 копійок, що підтверджено відповідним розрахунком заборгованості, складеним АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 13 січня 2020 року по 10 квітня 2024 року, сформованою АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 02 травня 2025 року. Вказана заборгованість відповідачем не заперечувалась та у встановленому законом порядку не спростовано. Як свідчать наявні матеріали справи, 11 квітня 2024 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Клієнт) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) був укладений Договір факторингу № 11/04/24, відповідно до пункту 1.1 якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до глави 73 Цивільного кодексу України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. Внаслідок передачі (відступлення) Права вимог и за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункт 1.2 Договору факторингу). Згідно з пунктом 6.1 Договору факторингу у відповідності до умов цього Договору Клієнт передає (відступає) Фактору Права вимоги до боржників, які виникли у Клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до Портфелю заборгованості. Загальний розмір Портфеля заборгованості боржників, Права вимоги до яких відступаються, складає: за кредитними договорами в валюті гривня 90479020 гривень 28 копійок, за кредитними договорами в валюті євро 2 євро 12 євроцентів, що разом в гривневому еквіваленті складає 90479 110 гривень 09 копійок, станом на дату підписання сторонами цього Договору. Оформлення відступлення Права вимоги відбувається в наступному порядку. За цим Договором Клієнт передає, а Фактор приймає Права вимоги в розмірі Портфеля заборгованості. Права Вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку № 3 до даного договору в день підписання Договору та набрання ним чинності. Відступлення Права вимоги за цим Договором здійснюється без згоди боржників. З моменту переходу до Фактора Прав вимоги, відповідно до умов пункту 6.2.2 цього Договору, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) клієнта за цими кредитними договорами. Разом з Правами вимоги до Фактора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які Фактор одержить від боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника (пункти 6.2 та 6.3 Договору факторингу). У пунктах 7.1 та 7.2 Договору факторингу сторони дійшли згоди, що Фактор здійснює фінансування Клієнта у спосіб визначений частиною 1 статті 1084 Цивільного кодексу України шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) Прав вимоги, Фактор передає в розпорядження Клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього Договору складає 5400004 гривень 00 копійок без ПДВ (ціна продажу) за плату. Плата Клієнта за домовленістю сторін дисконтом, що становить різницю між розміром Портфеля заборгованості та ціною продажу, як вважається здійсненою в момент (дату) підписання цього Договору. Фактор здійснює оплату Клієнту шляхом перерахування суми в день підписання Договору та Акт приймання-передачі Прав вимог. Як убачається з копії платіжної інструкції № 18 від 11 квітня 2024 року, надавач платіжних послуг платника ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» сплатило АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за права грошової вимоги до боржників згідно договору факторингу № 11/04/24 від 11 квітня 2024 року без ПДВ, суму грошових коштів у розмірі 5400004 гривень 00 копійок. 11 квітня 2024 року заступник Голови Правління з управління проблемними та непрофільними активами АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» Кривошеїн П. П. та директор ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» Маринич Р. Ф. підписали Акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 11/04/24 від 11 квітня 2024 року, в якому засвідчили, що Клієнт передав, а Фактор прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами Договору згідно з Реєстром боржників та Додатком 1 до цього Акту на суму: за кредитними договорами в валюті гривня 90479020 гривень 28 копійок, за кредитними договорами в валюті євро 2 євро 12 євроцентів, що разом в гривневому еквіваленті складає 90479 110 гривень 09 копійок, станом на дату підписання сторонами цього Договору Відповідно до\~Переліку права\~грошових вимог,\~переданих відповідно\~до Договору\~факторингу №\~11/04/24\~від 11\~квітня 2024\~року (Додаток\~№ 1\~до Акту\~приймання-передачі\~прав грошових\~вимог за\~Договором факторингу\~№ 11/04/24\~від 11\~квітня 2024\~року)\~та витягу\~з Реєстру\~боржників,\~що є\~Додатком №\~1\~до Договору\~факторингу №\~11/04/24\~від 11\~квітня 2024\~року,\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~«БАНК КРЕДИТ\~ДНІПРО» відступило ТОВАРИСТВУ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД\~КАПІТАЛ» право\~вимоги до\~боржника \~ [PERSON] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] \~(порядковий\~номер 527),\~за кредитним\~договором №\~22036000271177\~від 13\~січня 2020\~року,\~у загальній\~сумі заборгованості\~15591\~гривня 55\~копійок,\~з яких:\~прострочена заборгованість\~за тілом\~кредиту \~11259\~гривень 60\~копійок; прострочена заборгованість за відсотками 0 гривень 35 копійок; прострочена заборгованість за комісією 4331 гривня 60 копійок, кількість днів прострочення 1330. Отже,\~ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~у загальній\~сумі 15591 гривня 55 копійок. Як свідчать наявні матеріали справи, всупереч умовам кредитного договору, відповідач [PERSON] , не виконав у повному обсязі свого зобов`язання перед первісним кредитором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора, а ні на рахунки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ», що відповідачем не оспорювалось. Таким чином,\~ [PERSON] має\~непогашену заборгованість\~перед ТОВАРИСТВОМ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД\~КАПІТАЛ» за\~кредитним договором\~№ 22036000271177\~від 13\~січня 2020\~року,\~у загальній\~сумі заборгованості\~15591\~гривня 55\~копійок,\~з яких:\~прострочена заборгованість\~за тілом\~кредиту \~11259\~гривень 60\~копійок; прострочена заборгованість за відсотками 0 гривень 35 копійок; прострочена заборгованість за комісією 4331 гривня 60 копійок, проте просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 15591 гривня 20 копійок, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 11259 гривень 60 копійок та простроченої заборгованості за комісією у сумі 4331 гривня 60 копійок. При цьому відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини. У частині 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.\~ Так, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини 1 та 2 статті 14 Цивільного кодексу України).\~ За правилом, наведеним у частині 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.\~ Відповідно до частин 1 3 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин,\~який вчиняє\~юридична особа,\~підписується особами,\~уповноваженими на\~це її\~установчими документами,\~довіреністю,\~законом або\~іншими актами\~цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1?статті 627 Цивільного кодексу України).\~ За змістом статей\~626 та 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). При цьому, як вже зазначалось, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем факту підписання 13 січня 2020 року кредитного договору № 22036000271177. Стаття 204\~Цивільного кодексу\~України закріплює\~презумпцію правомірності\~правочину.\~Ця презумпція\~означає,\~що вчинений\~правочин вважається\~правомірним,\~тобто таким,\~що породжує,\~змінює або\~припиняє цивільні\~права і\~обов`язки,\~доки ця\~презумпція не\~буде спростована,\~зокрема,\~на підставі\~рішення суду,\~яке набрало\~законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідно до\~частин 1\~та 2\~статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за\~кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлюють обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами частин 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного\~кодифікованого закону\~України процентна\~ставка за\~кредитом може\~бути фіксованою\~або змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частина 3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України). При цьому, згідно вимог статтей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями статті 614 Цивільного кодексу України регламентовано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України). Отже, після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти за використання коштів, а також комісію. В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги кредитного договору № 22036000271177 від 13 січня 2020 року відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням\~статтей 526 530 Цивільного кодексу України. Також суд бере до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, відповідно до якої суд вказав, що якщо можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено умовами кредитного договору, який укладено між сторонами, то є правильним і обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування. Приписами статті 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень статті 516 Цивільного кодифікованого закону України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі\~статтею 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В силу частини 1\~статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. При цьому слід зазначити, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Аналогічний за змістом висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц. Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору № 22036000271177 від 13 січня 2020 року, [PERSON] не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище договором у добровільному порядку відповідачем [PERSON] за час розгляду справи в суді також не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~статті 617 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких відповідач отримавши кошти у кредит, своїх зобов`язань з їх повернення і сплати процентів за користування грошима належним чином не виконав. З урахуванням наведеного, при заочному розгляді справи, аналізуючи зібрані у справі докази, як кожний окремо так й всі у сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 22036000271177 від 13 січня 2020 року у розмірі 15591 гривня 20 копійок, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 11259 гривень 60 копійок та простроченої заборгованості за комісією у сумі 4331 гривня 60 копійок, підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, підтверджені належними доказами При цьому суд наголошує, що судове доказування це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з частиною 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 зробила правовий висновок, відповідно до якого принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. У даній справі на виконання свого процесуального обов`язку, відповідачем не надано доказів повернення кредиту та сплату відсотків й комісії за його користування чи спростування встановлених судом обставин на час розгляду справи. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України від 19 листопада 2024 року №\~4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен був б сплатити судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок.\~ Водночас частиною 3 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. З даним\~позовом ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД\~КАПІТАЛ» звернулась\~до суду\~з використанням\~підсистеми «Електронний\~суд» Єдиної\~судової інформаційно-комунікаційної\~системи,\~а тому,\~як убачається\~з матеріалів\~справи,\~позивачем при\~подачі позовної\~заяви до\~суду було\~сплачено судовий\~збір з урахуванням\~понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422 гривень 40 копійок, що підтверджується копією платіжної інструкції № 1333 від 27 травня 2025 року, надавач платіжних послуг платника ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК». Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 00 копійок. Крім того, згідно з пунктом 1 частини 3\~статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. З огляду на приписи частини 1\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Правове регулювання відносин, пов`язаних з розподілом судових витрат на правничу допомогу адвоката здійснюється частинами 2 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, якими регламентовано, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, частина 3\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~наголошує на необхідності врахування судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до\~статті 17 Закону України «При виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~ суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Частиною 8\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 1012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 наведеного Закону України встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. З наданих суду документів вбачається, що представником позивача є Маслюженко Микола Павлович, який відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332, виданого 28 квітня 2017 року головою Ради адвокатів Дніпропетровської області, є адвокатом, й діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1310920 від 19 серпня 2024 року. Як убачається з матеріалів справи, 01 квітня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Клієнт) та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС» (Об`єднання), в особі керуючого партнера Маслюженка Миколи Павловича, укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04, відповідно до підпункту 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання Клієнта, в Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити винагороду. Способи на методи надання правничої допомоги обираються Об`єднанням на власний розсуд у межах норм чинного законодавство України з обов`язковим погодженням із Клієнтом. Відповідно до пунктів 1.2 1.3 Договору юридичними діями по стягненню заборгованості, які вчиняє Об`єднання за цим Договором є комплексом дій, спрямованих на стягнення проблемної заборгованості, в саме представництво інтересів Клієнта у місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), апеляційних судах (загальних (з розгляду цивільних кримінальних справ), господарських, адміністративних), Верховному Суді та судах в його складі, таких як: Касаційний адміністративний суд Касаційний господарський суд, Касаційний кримінальний суд, Касаційний цивільний суд, в Великій палаті Верховного Суду та третейських судах, з усіма правами без виключення, які надані законодавством України позивачу, відповідачу, третій особі, цивільному позивачу, цивільному відповідачу, представнику потерпілого та захиснику по господарськими адміністративним, цивільним, кримінальним справам та справам про адміністративне правопорушення; в органах Державної виконавчої служби України, у всіх її управліннях та територіальних, районних та міськрайонних відділах, при взаємодії з приватними виконавцями, в органах внутрішніх справ, слідчих органах та органах національної поліції, прокуратури зокрема, але и включно, для здійснення таких заходів: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника; складання, підписання та відправлення боржникам претензій щодо сплати заборгованості; складання, підписання та подання до суду позовних заяв щодо стягнення заборгованості з боржників; складання, підписання та подання апеляційних та/або касаційних скарг; участь в судових засіданнях судів усіх юрисдикції та інстанції, незалежно від форми судочинства; збирання та подання необхідних для розгляду справи в суді доказів в строки (терміни), встановлені чинним законодавством України, судом загальної юрисдикції; надання письмових та усних пояснень, клопотань, заперечень, необхідних для належного захисту прав та інтересів Клієнта в ході судового розгляду справи; вчинення будь-яких інших дій, необхідних для ухвалення судом рішення на користь Клієнта; отриманих копій рішень судів, виконавчих документів; пред`явлення виконавчих документів до виконання відповідного відділу державної виконавчої служби України, приватним виконавцям; представництво прав та інтересів Клієнта в органах державної виконавчої служби України/перед приватними виконавцями в ході проведення виконавчого провадження; надання всіх необхідних документів та інформації на запит державних виконавців підрозділів Державної виконавчої служби України та/або приватних виконавців; представництво прав та інтересів Клієнта в торгуючих організаціях з питань реалізації майна; представництво прав та інтересів Клієнта в межах повноважень, визначених нормами Кримінального процесуального кодексу України при розгляді кримінальних справ, наданих законом цивільному позивачу, цивільному відповідачу, представнику потерпілого та захиснику, вчинення інших юридичних дій, необхідних для повного погашення заборгованості боржників; за необхідністю, здійснення заходів з врегулювання спору шляхом переговорів сторін спору за допомогою одного або кількох посередників зі сторони Об`єднання (послуги медіації). Перелік боржників, щодо яких Клієнтом доручається Об`єднанню вчинення дій стосовно стягнення заборгованості, сума заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов цього Договору, зазначають в Реєстрі боржників. У пункті 2.1 Договору сторони узгодили, що протягом двох робочих днів після укладання цього Договору, а також протягом дії Договору, Клієнт складає та передає Об`єднанню відповідні реєстри боржників. Реєстр складається на основі Договорів, права вимоги до боржників за якими належать Клієнту та по якими наявна заборгованість на дату складання відповідного реєстру. Згідно з пунктами 3.1 та 3.2 Договору винагорода сума гонорару за надання правничої допомоги за цим Договором, яка складається із гонорару, який сплачується Клієнтом Об`єднанню за надання послуг (виконання дій та заходів, визначених в пункті 1.2 цього Договору) по стягненню заборгованості з боржників, та гонорару за фактичне стягнення заборгованості. Сума гонорару за надання послуг (виконаних дій та заходів, визначених в пункті 1.2 цього Договору) по стягненню заборгованості з боржників, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається Об`єднанням в Акті приймання-передачі наданих послуг. Додатком № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року є «Вартість послуг (прейскурант)», де сторони визначили та погодили детальну вартість послуг по стягнення заборгованості з божників, яка враховується при визначенні суми гонорару за надання послуг по стягненню заборгованостей з боржників. 16 грудня 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «АЛЬЯНС ДЛС» підписали Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4, у якому сторони підтвердили, що Адвокатське об`єднання надало Клієнту послуги щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , а саме проведення юридичного та фінансового аналізу боржника, вартістю 1200 гривень 00 копійок; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника, вартістю 6000 гривень 00 копійок, загалом 7200 гривень 00 копійок. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 зроблений правовий висновок, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.\~ Одночасно з цим частини 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначають, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.\~ У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4 та 5 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.\~\~ Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~\~ Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 907/357/16, від 18 грудня 2018 року у справі № 910/4881/18, від 08 квітня 2019 року у справі № 922/619/18, від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22.\~ В даній справі [PERSON] не звертався до суду з клопотанням про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу. Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, який бере участь у справі, відповідає обсягу наданих ним послуг і виконаних робіт, визначених детально у відповідному акті прийому-передачі наданих послуг, є співмірним із складністю справи, обсягом та часом, витраченим адвокатом на їх виконання, а тому їх необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved