Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

01 вересня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 14, 16, 509, 525-526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 10.01.2024-100003359 від 10.01.2024 у розмірі 11 627,77 гривень та понесені судові витрати в сумі 2422,40 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 10.01.2024 було укладено кредитний договір (оферту) № 10.01.2024-100003359. Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту [PERSON] підписав 10.01.2024 електронним цифровим підписом та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 8 000 гривень, а отже акцептував умови договору. Відповідно до умов укладеного кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000 гривень, строком на 70 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 11\~627,77 гривень, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 628, 1049-1050 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-9). Ухвалою судді від 19 вересня 2025 року, після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 09 жовтня 2025 року (а. с. 40-41). Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 04 листопада 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 48-49). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр», проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 04 листопада 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10.01.2024-100003359, шляхом підписання відповідачем [PERSON] 10.01.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е689 Заявки кредитного договору, Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 10.01.2024-100003359 (кредитної лінії), умовами якого визначено, що позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту 8 000 гривень; строк, на який надається кредит 70 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 19.03.2024 (а. с. 23-28). Відповідно до умов кредитного договору № 10.01.2024-100003359, період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1.2% = (6699.51 / 8000)/70 ? 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1200 гривень 00 копійок. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Графік платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 5 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 2939 гривень 90 копійок, 2 платіж у розмірі 2939 гривень 90 копійок, 3 платіж у розмірі 2939 гривень 90 копійок, 4 платіж у розмірі 2939 гривень 90 копійок, 5 платіж у розмірі 2939 гривень 91 копійка, комісія сплачується 1 платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 1200 гривень 00 копійок. 10 січня 2024 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А689, де зазначені основні умови кредитування (а. с. 29-30). 11 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії), шляхом підписання відповідачем [PERSON] 11.11.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором К643 Примірної пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) звернення позичальника, Відповіді кредитора про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до якого у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору станом на дату укладення даного додаткового договору у позичальника утворилась прострочена заборгованість з повернення суми кредиту (7 272 гривень 10 копійок), сплати процентів (4655 гривень 67 копійок), сплати комісії за надання (1200 гривень 00 копійок), сплати комісії за обслуговування (0 гривень 0 копійок) за договором у загальному розмірі 13 127 гривень 77 копійок, яка є фіксованою та не збільшується протягом строку дії даного додаткового договору, на неї не нараховуються проценти. Також у позичальника в зв`язку з вказаним неналежним виконанням позичальником умов договору наявний обов`язок сплатити неустойку у розмірі 0 гривень 0 копійок. У кредитора визнання доходу та дебіторської заборгованості за неустойкою виникає у період її погашення. На підставі даного додаткового договору позичальник зобов`язаний сплатити суму заборгованості частинами згідно з наступним Графіком платежів: платіж № 1 у розмірі 1500 гривень 00 копійок сплачується не пізніше 11.11.2024; платіж № 2 у розмірі 1500 гривень 00 копійок сплачується не пізніше 25.11.2024; платіж № 3 у розмірі 1500 гривень 00 копійок сплачується не пізніше 09.12.2024; платіж № 4 у розмірі 1500 гривень 00 копійок сплачується не пізніше 23.12.2024; платіж № 5 у розмірі 1500 гривень 00 копійок сплачується не пізніше 06.01.2025; платіж № 6 у розмірі 1500 гривень 00 копійок сплачується не пізніше 20.01.2025; платіж № 7 у розмірі 4127 гривень 77 копійок сплачується не пізніше 03.02.2025. Позичальник має право погасити заборгованість повністю або частково до настання дат, перелічених у п. 2 додаткового договору. Сторони домовилися, що позичальник звільняється від обов`язку сплатити платіж № 7, який складається з простроченої комісії - 1200 гривень 00 копійок, процентів - 2927 гривень 77 копійок, неустойки - 0 гривень 0 копійок за договором, внаслідок звільнення кредитодавцем позичальника від цього обов`язку (прощення боргу) виключно за умови, що позичальник виконає його обов`язок зі сплати всіх попередніх платежів, перерахованих у п.2 даного додаткового договору (платежів № 1 № 6) до дати сплати платежу № 7. У випадку, якщо позичальник не виконає обов`язок зі сплати всіх попередніх платежів, перерахованих у п.2, які передують платежу № 7, до дати сплату платежу № 7, позичальник не звільняється від обов`язку сплатити платіж № 7 та повинен його сплатити відповідно до Графіку платежів, встановленого у п.2 даного додаткового договору( а.с. 30-31). Як вбачається з квитанції LIQPAY від 10.01.2024, 10.01.2024 було перераховано кошти на платіжну картку № [NUMBER] в сумі 8 000 гривень, ID операції [NUMBER] , призначення платіжної операції видача за договором кредиту № 10.01.2024-100003359 (а. с. 22). Згідно із розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором, що доданий до матеріалів справи, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 10.01.2024-100003359 від 10.01.2024 складає: 5\~772,10 гривень основний борг; 4\~655,67 гривень проценти; 1 200 гривень комісія, разом 11\~627,77 гривень. Проценти по кредиту нараховані в межах строку кредитування за період з 10.01.2024 по 03.02.2025 (а. с. 13). Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом\~частини першої\~статей 626,\~628-629\~ЦК України\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до\~частини першої\~статті 1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що кредитний договір № 10.01.2024-100003359 від 10.01.2024, додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) від 11.11.2024 укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано: паперову копію електронного кредитного договору № 10.01.2024-100003359 від 10.01.2024, що містить інформацію про його підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е689; паперову копію додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 11.11.2024, що містить інформацію про його підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором К643. Зазначені обставини\~свідчать про\~належне укладення кредитного договору № 10.01.2024-100003359 від 10.01.2024, додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 11.11.2024, в тому числі погодження позичальника [PERSON] з умовами вказаних договорів, шляхом їх підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором, що доданий до матеріалів справи, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 10.01.2024-100003359 від 10.01.2024 складає: 5\~772,10 гривень основний борг; 4\~655,67 гривень проценти; 1 200 гривень комісія за надання кредиту. Проценти по кредиту нараховані в межах строку кредитування за період з 10.01.2024 по 03.02.2025 року (а. с. 13). Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № 10.01.2024-100003359 від 10.01.2024, додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 11.11.2024, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитним договором в сумі 11\~627,77 гривень, яка складається з наступного: 5\~772,10 гривень заборгованості за тілом кредиту; 4\~655,67 гривень заборгованості за процентами, нарахованими за період з 10 січня 2024 року по 03 лютого 2025 року в межах строку кредитування; 1 200 гривень заборгованості по комісії за надання кредиту. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved