Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал», в інтересах якого діє директор товариства Хлопкова М.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 21.08.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісним кредитором) та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №297147948, відповідно до змісту якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7750,00 грн. Вказує, що вищезазначений Договір був підписаний відповідачкою її одноразовим ідентифікатором «MNV8YP66». Стверджує, що первісний кредитор - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом перерахування 21.08.2021 року на вказану у Договорі банківську картку відповідачки кредитних коштів у розмірі 7750,00 грн. Зазначає, що всупереч вищезазначеному відповідачка належним чином свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим в неї виникла заборгованість за вказаним Договором кредитної лінії №297147948 від 21.08.2021 року в розмірі 31448,05 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7750,00 грн., а також із заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 23698,05 грн. Вказує, що права вимоги за вищевказаним Договором неодноразово відступалися за договорами факторингу, зокрема: від первісного кредитора - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», після чого від останніх до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а 04.06.2025 року до позивача ТОВ «Юніт Капітал». На підставі викладеного, позивач ТОВ «Юніт Капітал», в інтересах якого діє директор товариства Хлопкова М.С., просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Договором кредитної лінії №297147948 від 21.08.2021 року у розмірі 31448,05 грн., а також стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 серпня 2025 року було відкрито спрощене провадження у справі №727/9414/25 (провадження №2/727/2303/24) за позовом ТОВ «Юніт Капітал», в інтересах якого діє директор товариства Хлопкова М.С., до [PERSON] про стягнення заборгованості; призначено судове засідання на 03 вересня 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2025 року було задоволено клопотання директора ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкової М.С.про витребування доказів по вищевказаній цивільній справі; витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо банківської картки [PERSON] № [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не з`явився, однак згідно змісту спрямованого до суду директором товариства - Хлопковою М.С.позову остання просила суд розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім цього, згідно спрямованих до суду директором товариства додаткових письмових пояснень, остання вказує, що волевиявлення відповідачки на підписання вищевказаного Кредитного договору підтверджується журналом подій інформаційно-телекомунікаційної системи, у якому зафіксовано послідовність дій користувача (відповідачки) під час оформлення договору, зокрема дату, час та IP-адресу входу до особистого кабінету. Зазначає, що відповідачці було направлено одноразовий ідентифікатор (OTP), який остання ввела у відповідне поле системи, чим також підтвердила укладення договору. Стверджує, що відповідачка здійснювала часткові платежі за вищевказаним Кредитним договором, чим фактично визнала існування зобов`язання. Вказує, що не повідомлення боржника про заміну кредитора не свідчить про недійсність відступлення прав вимоги і не звільняє боржника від обов`язку виконання зобов`язання за Кредитним договором. На основі викладеного директор ТОВ «Юніт Капітал» просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи в суді, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. При цьому, згідно зі спрямованими до суду відзивом на позов та письмовими поясненнями, відповідачка стверджує, що її заборгованість за вищевказаним Договором не доведена належними й допустимими доказами. Стверджує, що вищевказаний Кредитний договір нею не укладався. Вказує, що доступ до її телефону і банківських карток мав її колишній співмешканець, який, на її думку, й уклав замість неї вищевказаний кредитний договір та користувався спірними коштами. Стверджує, що про відступлення права вимоги її належно не повідомляли. Зазначає, що заявлені позивачем відсотки за користування кредитом є значно завищеними та не відповідають ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування». На підставі викладеного відповідачка просить суд відмовити у позові повністю; витрати на правничу допомогу не стягувати як недоведені та неспівмірні; у разі часткового задоволення позову ТОВ «Юніт Капітал» обмежити стягнення межами ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування»; застосувати позовну давність до штрафних санкцій. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 21.08.2021 року між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісним кредитором) був укладений Договір кредитної лінії №297147948 (а.с.15 зворот - 18, 58-60), відповідно до змісту якого первісним кредитором 21.08.2021 року було надано відповідачці кредит у розмірі 7750,00 грн., строком на 30 днів (дисконтний період з можливістю продовження), а відповідачка [PERSON] , в свою чергу зобов`язалась повернути зазначені грошові кошти у вищевказані строки, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, розмір яких є фіксований та складає: 3,65% - 722,7% - дисконтна процентна ставка; 361,35% - 722,7% - індивідуальна процентна ставка; 766,50% - базова процентна ставка; 722,7% - ставка після закінчення дисконтного періоду; 1087,70% - процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Вищезазначені умови надання кредиту також містяться в Паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» №297147948 від 21.08.2021 року (а.с.14-15, 56 зворот - 57). Вищезазначений Договір кредитної лінії №297147948 від 21.08.2021 року (а.с.15 зворот - 18, 58-60), а також Заявку на отримання грошових коштів в кредит від 21.08.2021 року (а.с.12), Правила надання грошових коштів в кредит (а.с.61-67) та вищевказаний Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» №297147948 від 21.08.2021 року (а.с.14-15, 56 зворот - 57) були підписані відповідачкою [PERSON] 27.02.2023 року з застосуванням її електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора, в порядку визначеному умовами вищевказаного Кредитного договору (а.с. 68 зворот - 74), що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 28.02.2024 року (а.с.75). При цьому, факт укладання вищевказаного Кредитного договору та обізнаності відповідачки з його умовами та правилами підтверджується й тим, що відповідачкою були здійснені часткові платежі на виконання умов зазначеного Кредитного договору, що підтверджується й наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості [PERSON] (а.с.22-24, 118 зворот - 120). На виконання умов вищевказаного Кредитного договору первісним кредитором - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було спрямовано на зазначений в Договорі картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти в розмірі 7750,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с.78) та довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» №297147948/23052025/Э від 21.09.2025 року (а.с.79 зворот), а також не заперечувалось відповідачкою в спрямованих до суду відзиві та письмових поясненнях. Крім цього, факт отримання позивачем вищевказаних кредитних коштів у розмірі 7750,00 грн. підтверджується витребуваними судом виписками з карткового рахунку [PERSON] № [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.197-199). Таким чином, первісним кредитором - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» належним чином було виконано свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом надання відповідачці [PERSON] кредитних коштів в розмірі 7750,00 грн., в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. При цьому, відповідачка [PERSON] в порушення умов вищевказаного Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконала, зокрема не сплатила в передбачені Договором строки заборгованість по тілу кредиту, а також не сплатила відсотки за користування кредитом, що також не заперечується відповідачкою у спрямованому до суду відзиві на позов. Так, згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №297147948 від 21.08.2021 року (а.с.21, 121) та розрахунків заборгованості [PERSON] (а.с.22-24, 118 зворот - 120), вбачається, що сума боргу [PERSON] по вищевказаному Кредитному договору 31448,05 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7750,00 грн., а також із заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 23698,05 грн. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідачки [PERSON] вищезазначеної заборгованості за вищевказаним Кредитним договором №297147948 від 21.08.2021 року. При цьому, посилання відповідачки на те, що позивачем не вірно розраховано заборгованість відповідача [PERSON] за відсотками за користування кредитом, є безпідставним та не заслуговує на увагу, виходячи з наступного. Так, відповідно до вищевказаного п.7.1 Кредитного договору передбачено, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 16.03.2023 року, а саме протягом 17 (сімнадцяти) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно з п.1.7 вищезазначеного Договору серед іншого вбачається, що кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 20.09.2021 року. Відповідно до п.4.2 вищевказаного Договору вбачається, що строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Згідно з пп. 1.12., 1.12.1., 1.12.2. вищезазначеного Кредитного договору вбачається, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Таким чином, враховуючи відсутність пролонгації дисконтного періоду, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 28.02.2024 року (а.с.75 зворот), а також беручи до уваги, що позивачем проводились нарахування відсотків за користування кредитом в межах визначеного Кредитним договором строку, який з урахуванням продовження строку кредитування тривав з 21.08.2021 року по 19.12.2021 року, та враховуючи, передбачений вказаним Договором розмір відсотків, що був узгоджений сторонами, який після 20.09.2021 року (після спливу дисконтного періоду) складає 2,98%/день (1087,70% річних), суд приходить до висновку, що в наданих представником позивача виписці з особового рахунку за Кредитним договором №297147948 від 21.08.2021 року (а.с.21, 121) та розрахунках заборгованості [PERSON] (а.с.22-24, 118 зворот - 120) вірно визначено розмір заборгованості позивачки за вищевказаним Кредитним договором. Водночас, відповідачкою на підтвердження свого твердження про недостовірність вищевказаних розрахунків її заборгованості за вищевказаним Кредитним договором не було надано суду контррозрахунку, який би міг спростувати вищевказані надані представником розрахунки заборгованості. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про завищення процентів, оскільки такі твердження, на переконання суду, є безпідставними. Так, відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору (а.с.15 зворот - 18, 58-60) та вищезазначеного Паспорту споживчого кредиту (а.с.14-15, 56 зворот - 57), позичальник був належним чином поінформований про розмір процентної ставки до моменту укладення Договору, що підтверджується підписом відповідачки її електронним ідентифікатором (а.с.75). При цьому, позичальник відповідачка [PERSON] , ознайомившись з вищевказаними умовами Кредитного договору, добровільно прийняла їх, підписавши вказаний Договір своїм електронним підписом, а тому посилання відповідачки на їх завищений розмір не приймаються судом до уваги. Крім цього, посилання відповідачки на ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», зокрема на те, що загальна сума платежів за споживчим кредитом не може перевищувати подвійного розміру отриманої суми кредиту, на переконання суду, також не може братись судом до уваги, оскільки вказане обмеження не поширюється на проценти, передбачені договором за період належного користування кредитом, а стосується лише штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору (штрафу, пені, комісій тощо). Таким чином, відсотки, заявлені позивачем, які були нараховані в межах строку дії договору та відповідно до його умов, на переконання суду, не являються такими, що порушують ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування». При цьому, доводи відповідачки про те, що вищевказаний Кредитний договір був укладений без її на те згоди її колишнім співмешканцем, суд оцінює критично та не бере до уваги, виходячи з того, що відповідачкою не було надано суду жодних доказів звернення до поліції, банку чи кредитора із заявами про шахрайські дії. А також, остання не подала доказів блокування картки чи зміни паролів, що свідчило б про втрату контролю над засобами ідентифікації, що, на переконання суду, свідчить про необґрунтованість зазначених доводів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідачки [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором №297147948 від 21.08.2021 року становить 31448,05 грн., та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7750,00 грн., а також із заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 23698,05 грн., що підтверджується вищевказаними наданими позивачем випискою з особового рахунку за Кредитним договором №297147948 від 21.08.2021 року (а.с.21, 121) та розрахунками заборгованості [PERSON] (а.с.22-24, 118 зворот - 120). При цьому, судом встановлено, що 26.10.2021 року первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передав право вимоги за вищевказаним Кредитним договором до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно з Договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с.86 зворот - 89), строк дії якого продовжено до 31.12.2024 року (а.с.91 зворот - 98). При цьому, право вимоги до відповідачки за Кредитним договором №297147948 від 21.08.2021 року було включено до витягу з реєстру прав вимоги №157 від 26.10.2021 року, що підтверджує факт переходу вищевказаного права вимоги (а.с.98 зворот - 99). Крім цього, факт переходу 26.10.2021 року вищевказаного права вимоги також підтверджується відповідними Актом звірки (а.с.100) та протоколом узгодження прав вимоги (а.с.100 зворот). При цьому, 23.02.2024 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало вищевказане право вимоги за зазначеним Кредитним договором до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі Договору факторингу №23/0224-01 (а.с.101-104), що також підтверджується відповідним реєстром прав вимоги №1 від 23.02.2024 року (а.с.105 зворот-106), а також платіжним дорученням (а.с.107). Крім цього, 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним Договором кредитної лінії №297147948 від 21.08.2021 року перейшло до позивача ТОВ «Юніт Капітал» (ас.107 зворот 110). При цьому, вищевказаний перехід прав підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників (а.с.114) та відповідним витягом з реєстру боржників, що містить персоніфіковані дані відповідача, номер договору та суму боргу (а.с.112 зворот 113) Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що усі етапи передачі супроводжувались належними реєстрами, як того вимагають умови договорів. При цьому, згідно з умовами вищевказаних договорів факторингу, перехід прав вимоги відбувався не на дату підписання вищевказаних договорів чи здійснення їх оплати, а саме в момент підписання вищезазначених реєстрів, що спростовує доводи відповідачки про відсутність в матеріалах справи належних доказів переходу прав вимоги, в тому числі й до позивача ТОВ «Юніт Капітал». Таким чином, перехід прав вимоги до позивача відбувся належним чином, на підставі чинних договорів, оформлених у повній відповідності до вимог закону. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до позивача ТОВ «Юніт Капітал», в передбаченому законом порядку, перейшло право вимоги первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до відповідачки [PERSON] , а тому суд вважає, що позивач має право на звернення до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за вищевказаним Договором кредитної лінії №297147948 від 21.08.2021 року у розмірі 31448,05 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7750,00 грн., а також із заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 23698,05 грн. При цьому, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. До аналогічного висновку прийшов Верховний суд у постанові від 06 лютого 2018 року по справі № 278/1679/13-ц. За наведених обставин, твердження відповідачки про її неповідомлення про заміну кредиторів, що, на її думку, звільняє її від обов`язку сплати боргу новому кредитору, не може бути взяте судом до уваги. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] витрат на правову допомогу та судового збору то суд зазначає наступне. Так, згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved