Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

20.06.2025 представник позивача адвокат Абрамович О.В. звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь позивача заборгованість з виплати орендної плати за договором оренди землі №537/14 від 30.12.2014 в розмірі 22218, 63 грн, обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 4698,77 грн пені, 4717, 76 грн інфляційні збитки та 1161,34 грн 3% річних. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,3149 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:2327, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, яку він успадкував після смерті [INFO] батька [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 травня 2023 року № 1526, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72583460 від 24.05.2023 та витягу з Державного реєстру речових прав № 333347500 від 24.05.2023, виданих приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. Батьку позивача дана земельна ділянка належала згідно державного акта на право приватної власності на землю серія І-СМ № 016785 від 28.03.2002, в якому площа земельної ділянки вказана 3,3153 га (без кадастрового номера). 30.12.2014 [PERSON] уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі № 537/14, згідно якого передав у строкове платне користування дану земельну ділянку строком на 10 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 67045,60 грн. Сторонами визначено річну орендну плату в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3352,28 грн. Договір зареєстровано 28.01.2015 державним реєстратором реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області Губар С.І., номер запису про інше речове право: 8528945. 12.07.2017 року ПрАТ «Райз-Максимко» уклало з [PERSON] додатковий договір про внесення змін і доповнень до договору оренди землі № 537/14 від 30.12.2014, яким розмір орендної плати збільшили до 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 05.03.2018 року Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», Товариство з обмежено відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» та [PERSON] уклали трьохсторонню додаткову угоду № 1 до даного договору оренди, в якій новий орендар ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки Орендаря від Приватного акціонерного товариство «Райз-Максимко». Також сторонами визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн. З 2017 року орендна плата складає 10049,30 грн, що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 30.11.2024 року директор ТОВ «Рай Північ» Фесенко О.М. направив на адресу позивача [PERSON] лист-повідомлення № 33, в якому запропонував продовжити договірні відносини згідно з договором оренди землі № 537/14 від 30.12.2014 щодо орендного користування даною земельною ділянкою площею 3,3149 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:2327, шляхом підписання додаткової угоди, проект якої додано до листа. Проте, позивач не мав бажання продовжувати договірні відносини з відповідачем, оскільки ТОВ «Райз Північ» не виконував взяті на себе договірні зобов`язання сплачував орендну плату не повністю. Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Також згідно з п.11 договору орендна плата вноситься у такі строки: 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року,але не пізніше 01 грудня. У зв`язку з вищевикладеним просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на його користь загальну суму недоплати орендної плати з урахуванням індексації по договору оренди землі № 537/14 від 30.12.2014 за період з 2018 по 2024 роки становить 22218,63 грн, обрахованої без\~вирахування податків\~та обов`язкових\~платежів,\~а також\~4698,77\~грн пені,\~4717,76 грн інфляційні збитки та 1161,34 грн 3% річних. 23.06.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. 04.07.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, зважаючи на необґрунтованість їх розміру та невідповідність критеріям розумності та заява про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 07.07.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідач не міг виплатити орендну плату, оскільки батько позивача помер у 2021, а позивач отримав свідоцтво про право на спадщину у 2023. Крім того, надані позивачем розрахунки зроблені некоректно, а тому не повинні враховуватися судом. Так, представник позивача для обрахування індексації орендної плати базовим місяцем зазначає квітень 2018 року, що, на думку представника відповідача, є неправильним, оскільки базовим місяцем в даному випадку є наступний місяць у якому сторони узгодили розмір орендної плати, тобто червень 2019 року. Також представником відповідача у відзиві було заявлено про застосування судом строків позовної давності до позовної заяви. Разом з цим, стороною відповідача було заявлено про те, що позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину лише 24.05.2023, а тому вводить суд в оману, надаючи розрахунки за 2018 рік, оскільки не міг отримувати орендну плату за земельну ділянку, власником якої він не був. За клопотанням представника позивача судом витребовувалися докази, про що 10.09.2025 судом було постановлено ухвалу. 09.10.2025 з Головного управління ДПС у Сумській області на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла інформація про доходи, отримані від податкових агентів, а саме [PERSON] , за період січень 2018 грудень 2021. 13.10.2025 представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог, у якій з урахуванням доводів сторони відповідача, здійснено новий розрахунок позовних вимог, у зв`язку з чим сторона позивача просить стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь [PERSON] заборгованість з виплати орендної плати за Договором оренди землі № 537/14 від 30.12.2014 в розмірі 21544, 03 грн, обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 5155,76 грн пені, 4529,30 грн інфляційних збитків та 1288,99 грн 3% річних. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до такого. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 016785 від 28.03.2002 [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 3,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 11). 30.12.2014 [PERSON] уклав договір оренди землі № 537/14 з Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» щодо оренди земельної ділянки, площею 3,3150 га, строком на 10 років (а.с. 16-17). 28.01.2015 Договір № 537/14 був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 18922567, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2025 № 32817492 (а.с. 19). Пунктом 9 Договору № 537/14 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 5% нормативної грошової оцінки, що складає 3352,28 грн. Пунктом 10 Договору № 537/14 передбачено обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності з урахуванням індексації. Відповідно до п. 11 Договору № 537/14 орендна плата вноситься у такі строки: 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня. Пунктом 14 договору № 537/14 передбачено сплату пені у розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором. 12.07.2017 між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» укладено додатковий договір про внесення змін і доповнень до договору оренди землі №537/14 від 30.12.2014, яким у пункт 9 договору оренди землі внесли зміни, а саме цифри та слова « розмірі 5%» замінили на цифри та слова «розмірі 10%». Інші умови залишилися незмінними. 05.03.2018 між [PERSON] (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» (новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 537/14, відповідно до якої орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн, з 2017 року орендна плата складає 10049,30 грн (а.с. 21). Відповідно до Додаткової угоди №2 від 31.05.2019 про внесення змін до договору оренди землі № 537/14 від 30.12.2014, [PERSON] та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» вирішили, що у термін з 01.01.2019 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно з Податковим кодексом України ( а.с.52). Як вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував після смерті свого батька, померлого [INFO] , приватну земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Бугруватської сільської ради Охтирського рпйону, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №016785 від 28.03.2002 ( а.с.8). З виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по надходженням по картці № [NUMBER] , що належить позивачу вбачається, що ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було перераховано орендну плату по договору оренди землі за 2022 без ПДВ - 8898,65 грн та 2023 8898, 66 грн, за 2024 8874,34 грн ( а.с.25-26). Відповідно до інформації про доходи, отримані від податкових агентів, а саме [PERSON] , за період січень 2018 грудень 2021, яка надійшла від Головного управління ДПС у Сумській області , [PERSON] отримав від ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» у 2018 10049,31 грн, у 2019 11054,23 грн, у 2020 11054,22 грн та у липні 2021 11054,22 грн. Представник позивача у своїх доводах посилається на те, що орендар хоча і сплачував орендну плату, але не в повному розмірі, оскільки не сплачував індексацію, яка передбачена договорами і є складовою орендної плати. Частиною першою статті 2\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Частинами 1-3 статті 762\~ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. За змістом ст.ст. 21, 22, 23\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Аналіз ч. 3 ст.\~762\~ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом, так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Отже, за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» (індексується лише орендна плата). За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць. При цьому, базовим місяцем вважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 925/457/23. Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі № 537/14 від 30.12.2014, а також додаткових угод до цього договору слідує, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Земельна ділянка була передана в оренду [PERSON] за договором від 30.12.2014, строк сплати орендної плати за яким не пізніше 01 грудня. Додатковим договором про внесення змін і доповнень до договору оренди землі №537/14 від 30.12.2014, було змінено орендну плату з 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 10%. 05.03.2018 Додатковою угодою № 1 було змінено орендаря з ПрАТ «Райз-Максимко» на ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та змінено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, додатковою угодою № 2 від 31.05.2019 змінено розмір орендної плати до 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Зважаючи на викладене, базовим місяцем початку обрахунку індексації орендної плати за 2018 рік є квітень 2018 року, базовим місяцем початку обрахунку індексації орендної плати за 2019-2024 роки є травень 2019 року. Так сума орендної плати з урахуванням індексації розраховується за формулою: [Сума орендної плати з урахуванням індексації] = [Орендна плата] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100%, де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, [Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Відповідні індекси споживчих цін розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Суд погоджується з розрахунком орендної плати з урахуванням індексації, наведеним представником позивача у заяві про зменшення позовних вимог, так як він відповідає розрахунку, наведеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 925/457/23. За таких обставин, з урахуванням позиції позивача, суд дійшов висновку, що відповідачем не було повністю виконано взятих на себе зобов`язань за укладеним договором оренди землі № 537/14 від 30.12.2014, оскільки виплата орендної плати за 2018-2024 роки позивачеві проведена не в повному обсязі. Так розмір недоплаченої орендної плати за 2018 рік становить 80,38 грн, за 2019 рік недоплата відсутня, за 2020 рік 176,10 грн, за 2021 рік 1288,38 грн, за 2022 рік 5823,18 грн, за 2023 рік 5579,60 грн, за 2024 рік 8596,39 грн. Загальний розмір недоплаченої орендної плати становить 21544, 03 грн, що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів. При цьому у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі № 537/14 від 30.12.2014, а також додаткових угод до цього договору слідує, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення. У зв`язку з невиплатою орендної плати у повному розмірі за вказані роки на підставі пункту 14 договорів оренди землі з відповідача підлягає стягненню пеня, яка розраховується за формулою: сума боргу х розрахункова ставка пені (%) /100% х кількість днів прострочення зобов`язання, а також до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так розмір 3% річних від простроченої заборгованості обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Розмір інфляційних витрат обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. Суд погоджується з розрахунками пені, 3% річних та інфляційних витрат, наведеними позивачем, так як вони проведені відповідно до вищенаведених формул, та за період з 02.12.2018 по 13.10.2025 становлять: пеня 5155,762 грн, інфляційні втрати 4529,30 грн, 3% річних - 1288,93 грн. Щодо правомірності заявлення позивачем вимог про стягнення недоотриманої орендної плати з 2018 року. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право вимоги орендної плати є майновим правом, яке входить до складу спадщини. За правилами ч. 5 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. При цьому, відповідно до ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину лише підтверджує право спадкоємця, але не є моментом його виникнення. Таким чином суд вважає, що позивач набув право вимоги щодо орендної плати та заборгованості за нею (включно з боргом, що виник з 2018 року) з моменту відкриття спадщини у 2021 році. Щодо застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Стаття 258 ЦК України, яка регламентує спеціальну позовну давність, визначає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1). Згідно з вимогами ст.\~260\~ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Положеннями ч. 1 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291, від 29.04.2020 №313 та від 04.05.2020 №332 постановлено (поміж-іншим), установити з 12.03.2020 по 22.05.2020 на усій території України карантин. 02.04.2020 Президент України підписав Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». Закон опубліковано і він набрав законної сили. Відповідно до п. 11 Закону під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019), Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003р., №№ 40-44, ст. 356) доповнено пунктами 12-14 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Пізніше, 15.03.2022 Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності з 17.03.2022. Вказаним законом було доповнено розділ «Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Цивільного кодексу\~України пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Оскільки строк позовної давності заявлених позовних вимог щодо стягнення невиплаченої індексації, 3% річних та інфляційних витрат до набрання чинності вказаних законів не сплив, тому в задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності в цій частині слід відмовити. При цьому позивач просить стягнути пеню за період з 02.12.2018 по 13.10.2025, до якої цивільним законодавством встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовом 20.06.2025, вимоги про стягнення пені по 11.03.2019 включно заявлені з пропуском однорічного строку позовної давності. Таким чином, стягненню підлягає пеня за період з 12.03.2019 по 13.10.2025 у розмірі 5089,54 грн. При цьому, суд не бере до уваги доводи представника відповідача, що при нарахуванні пені слід враховувати положення ч. 6 ст. 232 ГК України, зважаючи на те, що Господарський кодекс України не регулює зазначених норм права. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та заважаючи на часткове задоволення позовних вимог (99,81%), з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. За приписами ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного Цивільного суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги № 46 від 16.06.2025, за умовами якого Клієнт сплачує Адвокату гонорар готівковими коштами у розмірі, визначеному за погодженням сторін з урахуванням витрат часу на підготовку, складання процесуальних документів, участь в судовому розгляді справи, в розмірі, що визначається і підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), або платіжним дорученням, які є невід`ємними додатками до договору; додаткову угоду до договору № 46 від 16.06.2025, згідно з якою орієнтовний розмір гонорару адвоката становить 20000,00 грн із розрахунку 100% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за 1 год. роботи адвоката (розмір прожиткового мінімуму береться на дату складання акту виконаних робіт), а також 1000,00 грн за участь адвоката в одному судовому засіданні при розгляді даної справи (незалежно від того чи це підготовче засідання, чи розгляд справи по суті); акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором № 46 про надання правової (правничої) допомоги від 16.06.2025, відповідно до якого адвокатом узгоджена вартість наданої правничої допомоги складає 10000,00 грн; квитанцію № 46 від 13.10.2025 про оплату [PERSON] адвокату Абрамовичу О.В. за надання правової допомоги гонорару в розмірі 10000,00 грн. При визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На переконання суду, витрати в сумі 10000,00 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому суд враховує співвідношення розміру судових витрат до ціни позову. Слід також зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати осіб утримуватися від вчинення неправомірних дій, які призводять до подання відповідних позовів про захист та відновлення порушених прав. Таким чином, враховуючи наведені вище положення чинного законодавства та надаючи оцінку наявним у справі доказам суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Крім того, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 5). Таким чином, відповідач має відшкодувати на користь позивача 8195,60 грн (7000,00 грн (витрати на правничу допомогу) + 1211,20 грн (судовий збір за вимогу майнового характеру) х 99,81%).

Outcome: partial