Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

І. Суть позовної заяви (стаття 175 ЦПК України) 1.1. 27.05.2024 року комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») звернулося до суду із позовом, який уточнило 05.02.2025 року (а.с.78), до [PERSON] про стягнення заборгованості, за послуги з централізованого опалення в розмірі 11\~282 гривні 50 копійок, з постачання теплової енергії в розмірі 21 414 гривень 30 копійок, за абонентське обслуговування в розмірі 1 039 гривень 02 копійки та за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення в розмірі 1\~226 гривні 28 копійок, поштових витрат в розмірі 80 гривень, а також судового збору в розмірі 3 028 гривень. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка, будучи споживачем послуг КП «ТМ ІТКЕ», оплату проводила не у повному обсязі, у зв`язку з чим за нею склалась заборгованість у вищезазначеній сумі. ІІ. Суть відзиву на позовну заяву (стаття 178 ЦПК України) 2.1. 03.12.2024 року відповідачка [PERSON] направила відзив на позовну заяву (а.с.38-47), яким вважає позовні вимоги КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що згідно листа КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» по абоненту [PERSON] з грудня 2007 року припинено нарахування за опалення. Однак до теперішнього часу продовжуються нарахування за послуги опалення в квартирі [ADDRESS] , а рахунки за вказані послуги на адресу відповідачки не надходять з 2007 року. Також вищезазначені обставини підтверджуються складеним та підписаним Актом від 19.12.2007 року Комісією КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго», про законне відключення від централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж квартири [ADDRESS] , та належить [PERSON] . На підставі вищезазначеного акту відповідачкою замовлено у ТОВ «Одесагаз» «Ізмаїльського управління експлуатації газового господарства» в 2008 році робочий проект з газопостачання житлового будинку [ADDRESS] . 3 2008 року у відповідачки в квартирі проведено індивідуальне опалення, а обігріваючі прибори, які належать КП «ТП Ізмаїлтеплокомуненерго» в її квартирі відсутні. Стояки, які проходить між поверхами розташованих квартир заізольовані самостійно [PERSON] . Крім того, висновком експерта було встановлено, що в квартирі відповідачки відсутнє централізоване опалення. Також, відповідачкою ніколи не складався договір про надання послуг теплопостачання з боку КП «ТМ ІТКЕ», тому ніякі послуги після відключення від опалення, а саме з грудня 2007 року позивач їй не надавав. Згідно з п.3 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачка була позбавлена права на вибір іншого виконавця через те, що протягом тривалого часу у її квартирі температура під час опалювального сезону ніколи не підвищувалась більш 16-18 градусів, тому і було прийняте рішення про відключення від теплопостачання. ІІІ. Суть відповіді на відзив (стаття 179 ЦПК України) 3.1. 06.01.2025 року представник позивача надала відповідь на відзив (а.с.51-57), в якому пояснила, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» неодноразово зверталось до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовами до [PERSON] про стягнення заборгованості. На виконанні в Ізмаїльському відділі державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебував виконавчий лист по справі № 946/4104/21 від 19.09.2023 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 29\~950 гривень 23 копійки, з обслуговування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 855 гривень 56 копійок та судовий збір в розмірі 2\~270 гривень 00 копійок. 10.10.2024 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 73193363 (виконавчий документ виконано, виконавчий збір та судові витрати стягнуті). Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що з 2008 року в квартирі [ADDRESS] проведено індивідуальне опалення, обігріваючи прибори, які належать КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» відсутні; стояки, які проходять між поверхами розташованих квартир, ізольовані. Крім того, висновком експерта було встановлено, що в квартирі відповідача відсутнє централізоване опалення. Однак, даний висновок не доданий до відзиву на позовну заяв та відсутній в матеріалах справи, а також цей висновок не є достатнім доказом та не вирішує питання суті спору, оскільки позивач не оспорює факт відключення даної квартири від мереж централізованого опалення, а стверджує саме факт її незаконного відключення. Відповідно до листа КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго»від 03.01.2008 № 884 з грудня 2007 року припинено нарахування за опалення за адресою: [ADDRESS] . Актом від 19.12.2007 року Комісією КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» встановлено, що дана квартира повністю відключена від мереж централізованого опалення, стояки не ізольовані. На момент самовільного відключення відповідача від мереж централізовано опалення діяв Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Згідно Акту від 12.12.2018 року, складеного представниками КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго», від підпису якого відповідачка відмовилась, квартира [ADDRESS] , самовільно відключена від централізованого опалення, встановлено індивідуальне джерело тепла газовий котел, однак акт комісії про відключення квартири та прийняття в експлуатацію індивідуальних систем опалення відсутній. В даній квартирі проходять стояки централізованого опалення, які заізольовано, що підтверджується відповідачкою у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості. Квартира [ADDRESS] , який підключено до системи централізованого теплопостачання м. Ізмаїл, зокрема він забезпечується тепловою енергією від котельні по [ADDRESS] . Тобто, при існуючій внутрішньобудинковій системі опалення житлового будинку [ADDRESS] з транзитними стояками, які з технічної точки зору є взаємопов`язаними, забезпечення мешканців будинку теплопостачанням належної якості можливо лише у випадку здійснення комплексних заходів, а саме постачання теплової енергії до будинку для опалення із внормованими параметрами теплоносія (температура, тиск, тощо), а також належного функціонування внутрішньобудинкової системи централізованого опалення будинку. Як наслідок самовільне відключення окремої квартири в багатоквартирному будинку від мереж централізованого опалення не впливає на об`єм заходів, які необхідно здійснити КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» з метою виконання покладених на підприємство обов`язків, як виконавця житлово-комунальних послуг. На сьогодні КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» вживало та продовжує вживати всіх можливих, за існуючих заходів з метою належного постачання теплової енергії до житлового будинку [ADDRESS] , в тому числі і до квартири [ADDRESS] , яка розташована у ньому. Самовільне відключення квартири від мереж централізованого опалення, здійснене без дотримання передбаченої процедури, створює перешкоди для надання КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» відповідних житлово-комунальних послуг з незалежних від підприємства причин. Відповідачка до моменту надання акту, затвердженого відповідною міжвідомчою комісією, вважається споживачем послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення, а тому у позивача відсутні правові підстави для припинення нарахувань за відповідні послуги, згідно з діючими для підприємства тарифами. ІV. Суть заперечень (стаття 180 ЦПК України) 4.1. 24.01.2025 року [PERSON] надала заперечення на відповідь на відзив (а.с.59-73), за змістом яких відповідачка не згодна як з поясненнями позивача так і з відповіддю на відзив, оскільки\~в даному судовому процесі не йдеться питання про самовільне відключення від мереж теплопостачання, а про стягнення заборгованості за ненадану їй послугу. Дії КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» порушують права відповідачки щодо можливості вільного вибору продукції та послуг, які їй надаються без надання вибору щодо іншого виконавця цих послуг або відмови від таких послуг. В матеріалах справи є лист КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» від 03.01.2008 року № 884 про те, що [PERSON] припинено нарахування за опалення с грудня 2007 року, однак позивач з 2008 по 2024 рік незаконно стягує з неї заборгованість за ненадану послугу, мотивуючи це, що вони надають їй послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, абонентського обслуговування та обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення. За весь цей період відповідачка не бачила працівників КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго», які б виконували якісь роботи по вищевказаним послугам у її квартирі, окрім складення акту про відсутність в квартирі приборів опалення та заізольованих стояків. Висновком експерта № 31/27-2019 від 16.04.2019 року встановлено, що опалення квартири [ADDRESS] здійснюється за допомогою квартирної системи водяного опалення, підключеної до встановленого в приміщенні № 159-5-кухня квартирного газового теплогенератора (котла), а наявні в приміщеннях вказаної квартири транзитні трубопроводи (стояки) системи централізованого опалення будинку, на яких виконана передбачена п.4.4.5 державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» теплоізоляція із спіненого поліпропілену, не є джерелом опалення для неї. Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 554/946/18, відповідно до якої єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є наявність відповідного акту постійно діючої міжвідомчої комісії, відповідачка вважає безпідставним. Відключення квартири від системи централізованого опалення було здійснено ще у 2007 році, тобто в період дії інших нормативно-правових актів, чинних на той час. Зазначені дії не підлягають перегляду у зв`язку з подальшими змінами законодавства, оскільки відповідно до загального принципу права, закон не має зворотної дії в часі. Незважаючи на неодноразові звернення до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» з проханням виключити квартиру з обліку абонентів теплопостачання, підприємство відмовляло у задоволенні таких звернень, посилаючись на відсутність акту міжвідомчої комісії. При цьому КП «ТМ ІТКЕ» фактично погодилося з відключенням квартири від системи опалення та припинило нарахування плати за опалення з грудня 2007 року. Таким чином, дії КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» порушують право власника житлового приміщення на вільний вибір постачальника послуг з опалення, підприємство безпідставно вимагає з відповідачки оплату за послуги, які фактично не надаються з грудня 2007 року. V. Процедура та позиція сторін 5.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 27.05.2024 року, справа №946/4366/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І (а.с.21). 5.2. Ухвалою судді від 25.07.2024 року відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.24). 5.3. У судовому засіданні від 06.08.2025 року представник позивача позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. Відповідачка підтримала відзив та заперечення на відповідь на відзив, проти задоволення позову заперечувала. Також просила врахувати строки позовної давності. 5.4. В останнє судове засідання сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка неодноразово зверталася до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, без надання будь-яких належних доказів. Так, 10.03.2025 року та 21.05.2025 року [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою (а.с.89, 99). 01.07.2025 року [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із від`їздом (а.с.104). 24.09.2025 року відповідачкою подано клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку із хворобою (а.с.113). 30.10.2025 року відповідачкою подано клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку з відпусткою та виїздом із міста. 5.5. За імперативними нормами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 5.6. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. 5.7. Отже, причини неявки у судові засідання [PERSON] суд вважає неповажними та дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті. 5.8. При вказаних обставинах, суд приходить висновку, що [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, у зв`язку з чим, вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів. 5.9. Під час розгляду справи здійснювалася повна фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів. VІ. Оцінка та висновки суду 6.1. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та надані сторонами докази, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. 6.2. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. 6.3. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6.4. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 6.5. За визначенням, наданим у п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VІІІ (надалі Закон №2189-VІІІ), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6.7. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст.2 Закону №2189-VІІІ). 6.8. За змістом статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 6.9. На підставі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України та п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. 6.10. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за №2633-IV (надалі Закон №2633-IV) споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. 6.11. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а згідно зі статтею 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (стаття 19 Закону №2633-IV). 6.12. У відповідності до ч.1 ст.9 Закону №2189-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 6.13. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону №2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. 6.14. Аналогічні за змістом положення містять пп.1 п.47 Правил №690. 6.15. У судовому засіданні встановлено, що на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , відповідно до якого утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 11 282 гривні 50 копійок, з постачання теплової енергії в розмірі 21 414 гривень 30 копійок, за абонентське обслуговування в розмірі 1 039 гривень 02 копійки та за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення в розмірі 1 226 гривні 28 копійок (а.с.79-83). 6.16. Договір на надання послуг з централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та [PERSON] не укладався. 6.17. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з положень Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (надалі Порядок), яким на момент спірних правовідносин була передбачена процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. 6.18. Так, згідно з пунктом 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії (склад комісії наведено в додатку 1). 6.19. Відповідно до пункту 2.1 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. 6.20. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації (пункт 2.2. Порядку). 6.21. Підпунктом 2.2.1 Порядку передбачено, що при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. 6.22. Згідно Акту від 12.12.2018 року, складеного представниками КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», від підпису якого [PERSON] відмовилась, квартира [ADDRESS] самовільно відключена від централізованого опалення та встановлено індивідуальне джерело тепла - газовий котел, однак акт комісії про відключення квартири та прийняття в експлуатацію індивідуальних систем опалення відсутній. В даній квартирі проходять стояки централізованого опалення, які заізольовано (а.с. 54). 6.23. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.07.2016 року у справі №500/664/14-ц між тими самими сторонами встановлена обставина, що [PERSON] не дотрималась передбаченого законом порядку відключення житлового приміщення від мереж централізованого опалення та нею не надано суду відповідних дозвільних документів щодо відключення квартири [ADDRESS] , від мережі централізованого опалення, у зв`язку із чим, відповідачка вважається споживачем послуг з централізованого опалення, а тому у КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» відсутні правові підстави для припинення нарахувань за послуги централізованого опалення згідно діючим тарифам. 6.24. Згідно з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 6.25. Таким чином, ця обставина не підлягає доказуванню на підставі ч. 4\~ст. 82 ЦПК України. 6.26. Наданий відповідачкою висновок експерта №31/27-2019 від 16.04.2019 року за результатами експертного будівельно-технічного дослідження за зверненням [PERSON] не спростовує факт самовільного відключення [PERSON] квартири від теплопостачання, без дотримання встановленого порядку. 6.27. Крім цього, в судовому засіданні [PERSON] так і не було надано суду відповідних дозвільних документів щодо відключення квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення. 6.28. Враховуючи, що [PERSON] самовільно відключила квартиру [ADDRESS] від мережі централізованого опалення, це не є підставою для звільнення її від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надані послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення. 6.29. Аналогічний правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у постанові від 16.05.2011 року у справі № 6-9цс11 та у постанові від 19.12.2012 року у справі № 6-149цс12. 6.30. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго». Таким чином КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачка зобов`язана оплатити надані послуги. 6.31. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1285 від 26.11.2018 року, постановами НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, №1171 від 31.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року. 6.32. Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 6.33. Надаючи оцінку доводам відповідачки щодо пропуску позивачем строку позовної давності, суд виходить з такого. 6.34. Відповідно до статті 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки. 6.35. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. 6.36. Як вбачається з наданого особового рахунку, заборгованість [PERSON] перед КП «ТМ ІТКЕ» розрахована з 01 травня 2021 року по 01 травня 2025. Із позовом КП «ТМ ІТКЕ» звернулося до [PERSON] 27 травня 2024 року. 6.37. Пунктом 18 Правил №630 передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. 6.38. Відтак, приймаючи до уваги, що право позивача щодо отримання плати за надані послуги вважається порушеним з 20 червня 2021 року, суд приходить висновку про те, що позов подано в межах строку позовної давності, а тому доводи відповідачки щодо його спливу є необґрунтованими. VІІ. Розподіл судових витрат 7.1. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 гривень.

Outcome: approved