Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №79136471 від 29 липня 2024 року в розмірі 15884,99 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 29 липня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики №79136471 відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику») на погоджений на умовах договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом її перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо позичальника та його послугами, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, погодився з тим, що він до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mvcredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. 14 червня 2021 року між позивачем та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. З реєстру боржників №38 від 26 листопада 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року слідує, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15884,99 грн, з яких: 9585,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 1382,88 грн - сума заборгованість за відсотками, 4917,11 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаним договором, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за кредитним договором не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за договором позики №79136471 від 29 липня 2024 року в розмірі 15884,99 грн, а також судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням (0610269514690), яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б). Однак відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 29 липня 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] із використання веб-сайту https://mycredit.ua/ua/documents-license/ укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79136471 (а.с. 6-9). Відповідно до його умов ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти у розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на його банківський рахунок позичальника із використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Строк позики/строк договору - 18 днів, останній день повернення позики 05 серпня 2024 року. Процента ставка /день становить 0,83% (фіксована), яка діє протягом строку договору. процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%, пеня %/день становить 2,70%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2756,51%. Орієнтовна загальна вартість позики 10664,00 грн. Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що на момент підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщений на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п. 5.3 договору). Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п. 21 договору). Відповідно до п. 22 договору, за обраними позичальником параметрами позики позикодавцем в особистий кабінет та/або на електронну пошту позичальника надсилається підписана позикодавцем оферта у вигляді проекту договору для ознайомлення та узгодження умов разом з електронним повідомленням- пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту та/або номер телефону надсилається згенерований одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору позикодавець на виконання вимог Постанови НБУ додатково накладає кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, після чого його умови вважаються прийнятими, а договір укладеним. При укладені договору позичальник був ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ (п. 23 договору). Як слідує з матеріалів справи вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачу, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься одноразовий код ідентифікатора відповідача - 62028, що і є безпосередній підписом відповідача. Ідентифікаційна частина договору позики №79136471 від 29 липня 2024 року в Розділі «Позичальник» міститься ідентифікуючі дані [PERSON] , в тому числі зазначено номер електронного платіжного засобу позичальника № [NUMBER] . Додаток №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79136471 від 29 липня 2024 року містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит відповідно до якої дата видачі кредиту 29 липня 2024 року, дата платежу 05 серпня 2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 8, чиста сума кредиту за договором - 10000,00 грн, проценти за користування кредитом 664,00 грн, загальна вартість кредиту 10664,00 грн (а.с. 9). Позивачем до цього договору доданий паспорт споживчого кредиту, який містять відомості про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше (а.с. 10-11). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 12-14). Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. 28 липня 2021 року сторони цього договору уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу, внісши зміни до п.1.3 договору щодо порядку повідомлення боржників, 13 червня 2022 року укладена додаткова угода №7 до договору факторингу, якою сторони виклали п. 9.1 договору в новій редакції, визначивши момент укладення і набрання чинності договору та строк, протягом якого він дійсний (а.с. 15, 16). 26 листопада 2024 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду №44 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, визначивши загальну суму вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №37 та №38 від 26 листопада 2024 року (а.с. 17). 26 листопада 2024 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстру боржників №38 від 26 листопада 2024 року та скріпили його печатками (а.с. 18). Відповідно до витягу з реєстру боржників №38 від 26 листопада 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором №79136471 від 29 липня 2024 року на загальну суму 15884,99 грн, з яких: 9585,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1382,88 грн - сума заборгованості за відсотками, 4917,11 грн - сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою (а.с. 19). Що стосується вищевказаного договору факторингу він є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами. Щодо суми заборгованості та розрахунків заборгованості за договором позики №79136471 від 29 липня 2024 року суд в певній мірі не погоджується з огляду на наступне. Так, за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79136471 від 29 липня 2024 року відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість станом на 30 квітня 2024 року становить 15884,99 грн, з яких: 9585,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 1382,88 грн - сума заборгованість за відсотками, 4917,11 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, відповідачем не спростована, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню. Що стосується розміру заборгованості по процентам, даний розмір є необґрунтований з урахуванням визначеного сторонами строку кредитування. Як слідує з договору, кредит надається строком на 8 днів, тобто до 05 серпня 2024 року. Згідно п. 2.3 процентна ставка/день 0,83%. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 3 договору, позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеного в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. В Додатку №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), який є невід`ємною частиною договору, зазначено, що загальна вартість кредиту становить 10664,00 грн, з яких: сума кредиту - 10000,00 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом 664,00 грн. Згідно з п. 4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Відповідно до п. 6 договору, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором (пролангація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, також відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Згідно п. 16договору, у разі якщо позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (TM «MYCREDIT») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0,01%» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT»), процентна ставка, визначена п. 2 договору (якщо до процентної ставки застосовувалась знижка), припиняє свою дію. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору. Відповідно до п. 18 договору, якщо сума позики, зазначена в п. 2 договору, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Тобто умови договору позики передбачають різні умови нарахування відсотків. При цьому слід увагу, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 вказала, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. Як зазначено раніше позика надавалася відповідачу строком з 29 липня 2024 року до 05 серпня 2024 року. Сторони погодили, що денна процента ставка становить 0,83%, що становитиме 664,00 грн, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти саме в розмірі 664,00 грн. Суд не вбачає підстав для нарахування вказаних процентів в період з 06 серпня 2024 року. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позичальником дій, обумовлених пунктом 6 договору позики (продовження строку кредитування). Що ж до нарахування відсотків на підставі п. 18 договору позики, то слід відмітити за своїм змістом вказані положення визначають міру відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 625 ЦК України. В той же час слід звернути увагу, що за змістом п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період воєнного стану позивальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків за межами строку кредитування, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним. Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79136471 від 29 липня 2024 року заборгованості в сумі 10249,00 грн, з яких: 9585,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 664,00 грн - відсотки за користування кредитом. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1953,67 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

Outcome: partial