Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

20.10.2025 від представника позивача [PERSON] адвоката Мойсюк Андрій Миколайович до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява, що сформована в системі «Електронний суд» 17.10.2025, в якій просив ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що рішенням суду від 15.10.2025 позовні вимоги позивача задоволено частково, у позовній заяві та під час судового засідання стороною позивача зазначалось про наявність витрат на професійну правничу допомогу, та що відповідні докази на підтвердження факту понесених витрат будуть подані у порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Між позивачем та його представником укладений договір про надання професійної правничої допомоги від 09.09.2025, в якому погоджений гонорар витрат на професійну правничу допомогу у фіксованій сумі 10000,00 грн. (а.с.57-62). 20.10.2025 ухвалою суду представника позивача про ухвалення додаткового рішення прийнято та призначено до судового розгляду без виклику у судове засідання учасників справи (а.с.75). Відповідач клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката або заперечень щодо таких витрат суду не подав. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснював. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд,\~що ухвалив\~рішення,\~ухвалює додаткове\~судове рішення\~в тому\~самому складі\~протягом десяти\~днів із\~дня надходження\~відповідної заяви.\~Додаткове судове\~рішення ухвалюється\~в тому\~самому порядку,\~що й\~судове рішення. У позовній заяві представник позивача адвокат Мойсюк А.М. зазначив, що відповідно до п.4.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 09.09.2025 вартість послуг адвоката становить 10000,00 грн, та відповідні докази на підтвердження таких витрат будуть надані у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Заочним рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 15.10.2025 по справі № 639/6999/25, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання та на користь [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у ВСП «Харківський фаховий коледж харчової промисловості ДБТУ», у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 17.09.2025 та до закінчення [PERSON] навчання у закладі вищої освіти, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. У решті позовних вимог відмовлено. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. (а.с.50-52). У цій справі представництво інтересів позивача [PERSON] здійснює адвокат Мойсюк Андрій Миколайович, який діє на підставі ордеру, та здійснює адвокатську діяльність індивідуально (а.с.10). Відповідно до укладеного 09.09.2025 між [PERSON] та адвокатом Мойсюком Андрієм Миколайовичем договору про надання професійної правничої допомоги, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу та послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а саме: представництво та захист інтересів клієнта у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але не пізніше досягнення 23 років (п.1.1). За виконання зобов`язань, передбачених цим договором, клієнт зобов`язується сплатити грошові кошти за цим договором Гонорар адвоката, який становить 10000,00 грн, на рік за ведення справи у суді першої інстанції або до винесення рішення по справі, в залежності від того, яка з неведених обставин настане раніше, є фіксованим і не залежить від об`єму роботи, кількості аркушів, годин роботи (п.4.1) (а.с.63-68). 17.10.2025 [PERSON] та адвокат Мойсюк А.М. склали Акт виконаних робіт до договору про надання професійної правничої допомоги від 09.09.2025, згідно з яким, адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу у справі № 639/6999/25 щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Сторони підтверджують, що правова допомога за договором від 09.09.2025 надана адвокатом та сплачена клієнтом у повному обсязі у розмірі 10000,00 грн (а.с.69). Відповідно до складеного адвокатом Мойсюком А.М. товарного чеку № 1 від 09.09.2025, останній отримав сплату за договором про надання професійної правничої допомоги від 09.09.2025 від [PERSON] у розмірі 10000,00 грн (а.с.70). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмету спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. Європейський суд з прав людини висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Відповідно до\~статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3\~ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг.\~Статтею 903 Цивільного кодексу України\~передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 Цивільного кодексу України\~регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Згідно зі\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Отже, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: 1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай укладається в письмовій формі; 2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись\~главою 52 Цивільного кодексу України; 3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і\~Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6. відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару. Як свідчать надані стороною позивача документи, адвокатський гонорар у цій справі обчислений у фіксованому розмірі 10000,00 грн. Верховний Суд у постанові № 905/1795/18 від 07.11.2019 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що\~відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та розумною. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved