Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

01.10.2025 р. до Святошинського районного суд м. Києва надійшов зазначений позов. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та гаражу № [NUMBER] , розташованого в паркінгу багатоквартирного буд. [ADDRESS] . Позивач просить суд стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги за період часу із 11.01.2024 року по 31.08.2025 року у розмірі 67 905.15 грн., інфляційні втрати - 3909.63 грн., 3% річних в розмірі 1172.70 грн. та пеню - 525,67 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та гаражу № [NUMBER] в паркінгу та отримує послуги з управління паркінгом за адресою: буд. [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» здійснює утримання багатоквартирного будинку з паркінгом та прибудинкової території за адресою: буд. [ADDRESS] . Заборгованість відповідача перед Управляючою компанією за спожиті житлово-комунальні послуги по квартирі та гаражу становить 73 513,15 грн.. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду та просить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» заборгованість за послуги з управління паркінгом за період 11.01.2024 року по 31.08.2025 року по вказаному майну , а також стягнути суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2025 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив (а.с. 203). Відповідачу направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження засобами поштового зв`язку, яка повернута до суду з віддміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 213). Окрім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи на сайті суду (а.с. 212) Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №427595773 від 19.05.2025 підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та гаражу № [NUMBER] за адресою буд. [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно з розрахунками заборгованість за послуги з управління паркінгом за період з 11.01.2024 року по 31.08.2025 становить: по машиномісцю № 9 - 8469.48 грн., з них послуги з управління паркінгом - 6 503,53 грн., компенсація витрат за спожиту електроенергію -1 965,95 грн. По квартирі [ADDRESS] за період з 11.01.2024 року по 31.08.2025 нараховано: послуги з управління будинку та прибудинкової території - 51 366.02 грн., централізоване опалення місць загального користування - 3 742,22 грн., послуги з організації поводження з твердими побутовими відходами - 2 177,13 грн., компенсація витрат за спожиту електроенергію - 6 998,40 грн., компенсація витрат за холодне водопостачання - 151,90 грн. Як зазначив позивач, відповідач за вказаний період сплатила 5000,00 грн. Таким чином, заборгованість по квартирі становить 59 435,67 грн. Згідно частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а стаття 322 ЦК України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно пунктів 1, 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач дійсно надає послуги з утримання багатоквартирного будинку разом з паркінгом за адресою: буд. [ADDRESS] . Відповідно до статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно вимог частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно положень частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи положення ст. ст. 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати житлово-комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними вище нормами Законів відповідач як споживач зобов`язанний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Фактичне надання таких послуг підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі робіт та наданих послуг. Судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у зв`язку з несплатою послуг з управління паркінгу, розрахунок вказаної заборгованості відповідачем не спростований, жодних заперечень щодо розміру заборгованості суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судового розгляду, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на викладене,

Outcome: approved