Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

20 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому прохали стягнути із [PERSON] на користь ТОВ « Кошельок» заборгованість за кредитним договором № 2642716786-620684 від 18.02.2022 року у розмірі 20869,80 грн., яка складається із : заборгованість за сумою кредиту-7000 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою-13869,80 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Позов обгрунтований тим, що 18.02.2022 року між [PERSON] та ТОВ « Кошельок» було укладено договір № 2642716786-620684 від 18.02.2022 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовах строковості, зворотності , платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Вказаний договір був укладений в електронній формі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, кошти відповідачу надав, проте останній свої зобов`язання порушив, кошти позивачу не повернув, у зв`язку із чим, станом на момент звернення до суду із даним позовом -21.07.2025 у відповідача утворилася заборгованість в сумі 20869,80 грн., яка складається із : заборгованість за сумою кредиту-7000 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою-13869,80 грн. Між сторонами було укладено договір за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних телекомунікаційних систем ТОВ « Кошельок», в рамках якої реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений. Сторонами було погоджено , що факт користування позичальником сумою надано кредиту після закінчення початкового етапу є відкладальною обставиною, що має наслідком продовження строку користування кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто до 04.03.2022 року до 01.06.2022 року зі ставкою 2,2% на добу. Відповідач порушив свої зобов`язання за договором, кошти позивачу не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 20869,80 грн., яка до цього часу так і не погашена, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 02 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та прохають їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, суд про причину своєї неявки не повідомила. Відзив відповідач не направила. Додаткових клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за вказаної явки сторін ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову посилаючись на таке. Судом встановлено, що 18.02.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було укладено договір № 2642716786-620684 від 18.02.2022 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Згідно п.1.1. договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 18.02.2022 року кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.4.2. договору проценти за користування кредитом 9,80 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.4.3. договору стандартна( базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.4.3.1. договору дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду. Відповідно до п. 2.1. кредит надається строком на 14 (чотирнадцять діб) днів початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Сторонами було погоджено, що встановлений п. 2.1. договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Вказаний договір був укладений в електронній формі у відповідності до вимог Закону України «Про електронні послуги». Відповідач успішно пройшла верифікацію, заповнила всі необхідні відомості у електронному вигляді, погодилася на умови. Крім того матеріали справи містять повідомлення про успішне зарахування коштів на карту клієнта № [NUMBER] . Відповідач здійснила усі дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір та волевиявлення на укладення договору, та без цих дій з боку відповідача, укладення договору було б неможливим. Вказані дії відповідали внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного суду надано не було. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, що в подальшому призвело до підписання вказаного договору. Згідно п. 7.1. Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок» за користування позикою позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за користування позикою, розрахунок яких зазначається у договорі і додатках до нього. Актуальна заборгованість, розрахунок заборгованості за кредитом та кінцева дата повернення кредиту щоденно оновлюється в особистому кабінеті клієнта. Сторонами також було погоджено , що факт користування позичальником сумою надано кредиту після закінчення початкового етапу є відкладальною обставиною, що має наслідком продовження строку користування кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто до 04.03.2022 року до 01.06.2022 року зі ставкою 2,2% на добу. Згідно п. 7.4. Правил позичальник повертає зобов`язання/заборгованість шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитодавця, вказаний в договорі, у строк, встановлений договором. Позивач свої зобов`язання виконав, кошти відповідачу надав, що підтверджується документально. Проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, кошти не повернула, у зв`язку із чим станом на момент звернення до суду із даним позовом-21.07.2025 року року утворилася заборгованість у розмірі 20869,80 грн., яка складається із : заборгованість за сумою кредиту-7000 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою-13869,80 грн. Відповідач порушила умови договору, кошти позивачу у встановлений строк не повернула, а тому для неї настають правові наслідки передбачені умовами договору. Пунктом 3.4. Договору передбачено, що відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів сукупна вартість кредиту для позичальника ( у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 7009,80 грн. або 100,14 % від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 9,80 грн., або 0,14 % від суми кредиту. Відповідно до п. 3.5. Договору сторони погоджуються що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п.2.1 Договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 0,01% розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору. Відповідно до п. 3.6 Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: Відповідно до п. 3.7. Договору зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. Відповідно до п. 3.8. Договору з наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 ( вісімсот три ) процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. Відповідач була ознайомлена із умовами договору, погодилася на них та підписала договір. Тому у зв`язку із порушення умов договору, для неї настають правові наслідки передбачені договором. Відповідач , до спливу лояльного періоду у 30 днів, не виконав свій обов`язок за договором та не повернула кошти і не сплатила проценти за користування ними, тобто вона продовжила користування кредитом після закінчення лояльного періоду, що за договором є відкладальною обставиною, внаслідок настання якої строк користування кредитом продовжився до 120 днів з моменту укладення договору. Відповідно нарахування процентів за користування кредитом у цей період, розмір яких обумовлений п. 3.8. Договору є законним. Відповідачем вищевказані факти належними та допустими доказами не спростовані. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Отже, суд приходить до висновку, що підписавши вище зазначений Кредитний договір відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови, що свідчить про волю відповідача на укладення такого договору. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано. Контрозрахунок від відповідача також не надходив. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за кредитним договором №2642716786-620684 від 18.02.2022 року у розмірі 20869,80 грн., яка складається із : заборгованість за сумою кредиту-7000 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою-13869,80 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, тому у відповідності до вимог п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. У позові ТОВ « Кошельок» прохає стягнути також стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. Відповідно до ч. 1,3,4,6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вказаних витрат позивачем додано договір про надання правничої(правової) допомоги від 12.02.2025 року, додаток до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 р. , від 20.06.2025 р. укладеного між АБ «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «Кошельок» стосовно супроводу справи відносно [PERSON] за кредитним договором № 2642716786-620684\~від 18.02.2022\~року на суму 10000 грн. У постанові від 28 червня 2023 року у справі №463/2001/19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем доведено розмір вказаних витрат. Клопотання від відповідача про зменшити розміру витрат на правничу допомогу на адресу суду не надходило. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, розмір задоволених позовних вимог, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. З урахуванням вищевказаного із [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved