Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №293 від 26.05.2025 р. вона є співвласником квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,2 кв. м., житловою площею 37,1 кв. м., яка зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за: [PERSON] - її бабусею, [PERSON] та [PERSON] - її братом, на підставі Свідоцтва на право власності на квартиру виданого Новояворівською міською радою 25.02.2000р. згідно з розпорядженням №3287 від 25.02.2000 р. та зареєстрованого 25.02.2000 р. Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в реєстрову книгу №15 за реєстровим номером 4088. [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Відповідачем у справі є син її бабусі [PERSON] . З дитинства вона проживала з бабусею, оскільки її батьки розірвали шлюб, завели окремі сім`ї та проживали окремо від неї, бабусі та її брата. На сьогоднішній день мати більше 20 років проживає в Республіці Польща, а батько у 2014р. помер. Залишившись одна без засобів існування, вона вимушена була виїхати за кордон на роботу. В травні 2025 р. вона прибула в Україну і хотіла зайти в квартиру, оскільки приїхала з двома малолітніми дітьми, однак не змогла туди потрапити, позаяк вона була зачинена і були замінені замки, внаслідок чого вимушена була зупинитися у родичів. Від брата дізналася, що в квартирі замки поміняв відповідач і в нього є ключі, а також, що він забрав всі документи на квартиру. Коли вона звернулась до відповідача, аби він віддав ключі та документи на квартиру, то відповідач повідомив, що ключів не віддасть, документів він не має і що вся квартира належить лише йому. З довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» вбачається, що відповідачу 21.03.2016 р. було видано довідку №159 для оформлення спадщини, однак невідомо чи відповідач оформив спадщину на свою частку від 1/3 частки, яка належала бабусі. 26 травня 2025 р. вона зверталась до Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області з заявою на предмет викрадення документів на квартиру та незаконну заміну відповідачем замків з ключами, яка перебуває на розгляді в поліції. Отже на день подання позову в неї відсутній оригінал свідоцтва на право власності на квартиру, а тому вона звернулася в БТІ для підтвердження права власності з утриманням довідки та виготовленням нового технічного паспорта, оскільки документи на квартиру втрачені. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у такому та просив такий задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не подав, на адресу суду скерував клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами. Процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 16.06.2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.07.2025 року. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали подати суду відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 03.07.2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.08.2025 року. Судове засідання 19.08.2025 року відкладено у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 03.09.2025 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 06.10.2025 року. Ухвалою суду від 06.10.2025 року за клопотанням представника позивача та відповідача суд повернувся в підготовче судове засідання для надання додаткових доказів. Ухвалою суду від 30.10.2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що згідно довідки ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №293 від 26.05.2025 року, станом на 31.12.2012 року згідно архівних даних, квартира [ADDRESS] , загальною площею 64.2кв.м., житловою площею 37.1кв.м. зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Новояворівською міською радою 25.02.2000 року згідно з розпорядженням №3287 від 25.02.2000 року на зареєстрованого 25.02.2000 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в реєстрову книгу №15 за реєстровим номером 4088. 21.03.2016 року підприємством було видано [PERSON] довідку №159 для оформлення спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 25.02.2000 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №428507062 від 26.05.2025 року відомості за [PERSON] відсутні. Згідно будинкової книги для прописки громадян, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2016 року, виданого повторно, [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис №110. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість квартири загальною площею 64.2кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 1624302 грн, ринкова вартість 1/3 частки складає 541434 грн 00 коп. 26.05.2025 року [PERSON] зверталась в Яворівський РВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] щодо заміни замка та неможливості зайти на квартиру, власником якої вона є. 25.07.2025 року [PERSON] зверталась в Яворівський РВП ГУ НП у Львівській області із заявою про повторне вчинення кримінального правопорушення [PERSON] , зокрема замах на крадіжку, відібрання у майстра спірної квартири ключів від замка та вчинення перешкод у проведенні ремонтних робіт. Мотиви та оцінка суду Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об`єктивні перешкоди для реалізації прав власника позивачем. Відповідно до пункту 25 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власників (співвласників) органом приватизації видається його дублікат. Так, у постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 зазначається, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене та те, що визнання права власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яка була набута позивачем на законних підставах, потребує захисту у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, та неможливістю на даний час його відновлення та вирішення цього питання в позасудовому порядку з незалежних від позивача обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 5414.34 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved