Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № №8844143 в розмірі 50 740,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 20000грн., заборгованості за процентами в сумі 17290 грн., заборгованості за пенею в сумі 10000 грн., заборгованості за комісією в сумі 3450 грн., також просить стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. Ухвалою судді провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що 18.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №8844143. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - 672072, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 18.02.2025 відповідач [PERSON] підписав договір, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Згідно п.2.2.1 договору, сума кредиту становить 20000,00 грн. Строк кредитування - 360 днів, тобто з 18.02.2025р. по 12.02.2026р. (п.2.2.2. договору). Згідно п.2.2.8 договору, процентна ставка (фіксована) становить 0,95%, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Проценти за договором кредиту нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором (п.2.8. договору). \~ Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 3450,00грн (п.2.2.8. Договору); у разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 1000,00 грн. за кожен день понадстрокового користування. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти відповідно умов договору в сумі 20000 грн., що підтверджується наданою платіжною інструкцією. Однак, відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином в частині погашення заборгованості за кредитом не виконував. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 8844143 від 18.02.2025 року становить 50740,00 грн., та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 17290,00 грн.; заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею у розмірі 10000,00 грн.; заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією у розмірі 3450,00 грн. 26.06.2025р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до [PERSON] за договором кредиту №8844143 від 18.02.2025р. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попереднього кредитора. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Враховуючи, що відповідач за вказаним договором не виконав взяті на себе зобов`язання, суд дійшов висновку\~про необхідність часткового задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором в сумі 40740,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 17290,00 грн; - заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією у розмірі 3450,00 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача за пенею/неустойкою за договором у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне. Частиною першою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що пеня, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1944,94 грн. Щодо стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~500,00 грн. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу наступними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги \~№01-11/24 від 01.11.2024р., витягом з Акту №16-П та актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024р. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Заяв щодо неспівмірності витрат\~ на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило. Відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Outcome: partial