Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

12.05.2025 адвокат Кучер Ю.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила зняти арешт з нерухомого майна, а саме з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , накладений на підставі постанови про арешт майна АА770049 від 11.08.2009 Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження № 9182709 від 26.10.2009. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2007 є власником квартири [ADDRESS] . Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 26.10.2009 Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження, реєстраційний номер 9182709,\~ підстава обтяження: постанова про арешт майна АА770049 від 11.08.2009, Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції, в/л № 6-2150 від 17.07.2007 Печерського р/с про стягнення з [PERSON] на користь «Правексбанк» боргу у сумі 3 688,87 грн. (ДВ-10 ВП 185-10/09); власник: [PERSON] , об`єкт обтяження: 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 6369326.21-49 від 22.04.2025 під час проведеної перевірки в автоматизованій системі виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Другому ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебували. 26.10.2009 зареєстровано обтяження нерухомого майна на підставі постанови АА770049 від 11.08.2009 Центрального відділу ДВС, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт неможливо, у зв`язку з чим у посадових осіб Другого ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутня можливість для зняття арешту з майна, накладеного на підставі постанови АА 770049 від 11.08.2009 Центрального відділу ДВС. Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження відсутнє, а його матеріали знищені, тому продовження існування обтяження у вигляді арешту нерухомого та рухомого майна є порушенням прав позивачів на реалізацію прав власників нерухомого майна. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.05.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10.06.2025 від представника третьої особи\~за довіреністю Педченка В.О. надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що під час проведеної перевірки в автоматизованій системі виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Другого ВДВС не перебували. Однак перевіркою АСВП встановлено, що на примусовому виконанні в Центральному ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 6781181 з виконавчого листа від 07.07.2007 № 6-2150, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь Правекс банк боргу в сумі 3 688,87 грн. Оскільки виконавче провадження закінчено у 2010 році, Другий ВДВС не має повноважень зняти арешт у справі без відповідного рішення суду, тому не заперечує проти задоволення позову у разі встановлення судом усіх належних обставин. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника\~- адвоката Кучер Ю.В. надійшла заява, в якій остання підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача АТ «Правекс банк» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника за наявними матеріалами справи, при вирішення справи покладався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи\~за довіреністю Косюра О.В. у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України\~та\~статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті\~12,\~13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування.\~Питання про\~достатність доказів\~для встановлення\~обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~суд вирішує\~відповідно до\~свого внутрішнього\~переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2007 належить квартира [ADDRESS] . Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 26.10.2009 Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження, реєстраційний номер 9182709,\~ підстава обтяження: постанова про арешт майна АА770049 від 11.08.2009, Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції, в/л № 6-2150 від 17.07.2007 Печерського р/с про стягнення з [PERSON] на користь «Правексбанк» боргу у сумі 3 688,87 грн. (ДВ-10 ВП 185-10/09); власник: [PERSON] , об`єкт обтяження: квартира, 1/3 частина, адреса: [ADDRESS] . 14.04.2025 позивач звернувся із заявою до Другого ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо надання інформації про виконавче провадження в рамках якого була винесена постанова від 11.08.2009. Листом № 6369326.21-49 від 22.04.2025 Другий ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив, що під час проведеної перевірки в автоматизованій системі виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Другому ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебували. 26.10.2009 зареєстровано обтяження нерухомого майна на підставі постанови АА770049 від 11.08.2009 Центрального відділу ДВС, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт неможливо. На підставі вищевикладеного, у посадових осіб Другого ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутня можливість для зняття арешту з майна, накладеного на підставі постанови АА 770049 від 11.08.2009 Центрального відділу ДВС. 16.07.2025 адвокат Кучер Ю.В. звернулася до Другого ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту з належного позивачеві майна. Листом № 13967/26.21-48/119038 від 05.08.2025 Другий ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) повідомив, що на виконанні у Другому ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] .. Згідно п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з коштів та майна є надходження на рахунок органу державне виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. На підставі вищевикладеного, у посадових осіб Другого ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутня можливість для задоволення заяви щодо зняття арешту з майна. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статей\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~статті 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до вимог частин 1, 2\~статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. В усіх інших випадках, як вбачається з частини 5\~статті 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Аналіз норм\~Закону України «Про виконавче провадження»\~щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до\~Закону України «Про виконавче провадження»\~підлягає примусовому виконанню. Водночас, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, враховуючи, що виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Другому ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебували, що виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] завершено у 2010 році, а матеріали виконавчого провадження відносно останнього знищені за закінченням терміну зберігання, суд вважає, що продовження дії обмежень права власності позивача на майно не переслідує будь-яку легітимну мету, тому приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved