Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

22.09.2025 року представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в особі директора Ткаченко М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №4907272 від 07.10.2021 року в розмірі 40579,74грн., понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 07.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №4907272. За умовами Договору Кредитодавець надав грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 7000,00грн Позичальнику, шляхом переказу на картковий рахунок, які останній зобовязувався повернути, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобовязання у повному обсязі і на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця, з використанням електронного підпису однорозавом ідентифікатором. 13.01.2022 року було укладено Договір факторингу №13-01/2022-79 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4907272. 10.03.2023 року було укладено Договір факторингу №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №4907272. Таким чином, позивача наділено правом вимоги до відповідача за договором №4907272. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4907272 від 07.10.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 40579,74 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 6650,00грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 33929,74грн. Просить суд стягнути з відповідача цю суму заборгованості, а також понесені судові витрати. У поданій позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 23.09.2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду на 05.11.2025 року о 09 годині. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. За наявності письмового клопотання представника позивача, викладеного в позовній заяві, відсутності заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновків, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.12 та 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 07.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] \~укладено Договір про споживчий кредит №4907272, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 7000.00 грн строком на 15 днів з 07.10.2021, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Проценти за користування кредитом: 10.50 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. (п.1 Договору). Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок (п.2 Договору), з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Максимальний строк продовження кредитування 15 днів (п. 2.3.1.1. Договору). Договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був надісланий Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, для підписання цього Договору. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання Договору [PERSON] погодилась з усіма умовами цього Договору, додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому, підтвердила ознайомлення та приєдналась, шляхом його підписання, як зазначено в п.6.3 Договору. Одноразовий ідентифікатор, який [PERSON] використала для підписання Договору, визначений у Довідці про ідентифікацію, і додано до матеріалів справи. Оскільки ці договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав їх електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такі договори не були б укладені. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 року у справі №132/1006/19, від 28.047.2021 року у справі №234/7160/20, від 01.112021 року у справі №234/8084/20, від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20, від 08.08.2022 року у справі №234/7298/20. Оскільки [PERSON] зі змістом Договору в цілому була ознайомлена до його укладення і погодилась з його умовами, підписавши Договір електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, в подальшому Договір не оспорювала, а тому суд вважає його чинним і таким, що підлягав до виконання його сторонами. Позикодавцем умови договору виконано, грошові кошти в сумі 7000,00грн перераховано на банківський рахунок Позичальника, що стверджується Квитанцією від 07.10.2021 року (ID платежу 1786313640, призначення платежу: Кошти згідно договору 4907272). 13.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4907272. На підтвердження оплати за зазначеним Договором факторингу, до матеріалів долучено Платіжне доручення № 321170001 від 14.01.2022 року про оплату лоту згідно Договору факторинга №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року. Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло Право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором №4907272 на загальну суму 26614,74грн: 6650,00грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 19964,74грн сума заборгованості за процентами на дату відступлення Права вимоги, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників. 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь позивача Права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4907272. На підтвердження сплати за перехід Права вимоги за зазначеним Договором факторингу, до матеріалів долучено Акт зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями від 31.03.2023 року. Згідно Реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло Право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором №4907272 на загальну суму 40579,74грн: 6650,00грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 33929,74грн сума заборгованості за процентами на дату відступлення Права вимоги, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників. У своєму висновку Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 вказав на те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. З наданих матеріалів справи вбачається, що Право вимоги до [PERSON] перейшло на законних підставах до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», згідно вказаних договорів факторингу. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 29.08.2025 року [PERSON] має непогашену заборгованість за Договором №4907272 від 07.10.2021 року на загальну суму 40579,74грн, з яких: 6650,00грн тіло кредиту, заборгованість по відсоткам 33929,74грн. Станом на день ухвалення рішення заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача мається прострочена заборгованість. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст.\~525-526,\~530,\~1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Враховуючи наведені\~норми права\~та надані\~суду докази\~суд вважає,\~що факт\~порушення відповідачем\~взятих на\~себе зобов`язань\~щодо своєчасної\~сплати основної\~суми кредиту\~в розмірі\~6650,00грн\~та відсотків\~за кредитом\~у розмірі\~33929,74грн\~у строки,\~передбачені Договором,\~позивачем доведено. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості, заявлені вимоги в цій частині вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору позики, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 40579,74грн, а також судові витрати в розмірі 2422 грн. 00 коп. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2422,40грн судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Що стосується стягнення судових витрат на правничу допомогу в сумі 16000,00грн, то суд зазначає наступне. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи порядок подачі доказів, невелику складність судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, критерій розумності розміру судових витрат, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та затрачений час на надання таких послуг, суд дійшов висновку про доцільність стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00грн.

Outcome: approved