Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У липні 2025 року представник ТДВ «СГ «Оберіг» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] відшкодування коштів в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 27.05.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів OPEL Vivaro д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та OPEL Astra д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Зауважив, що відповідача в судовому порядку було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто встановлено факт того, що відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 19.07.2022 між [PERSON] та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2500 грн.) в сумі 26\~523,13 грн., яку останнє виплатило на користь потерпілої особи 25.07.2022 року. Враховуючи вину відповідача у настанні ДТП, позивач отримав право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 26\~523,13 грн. 20.07.2022 року відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів однак, станом на дату подання даної позовної заяви відповідач нічого не сплатив. На підставі викладеного, представник просив стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» грошові кошти в розмірі 45\~958,79 грн., з яких сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу 26\~523,13 грн., інфляційні втрати 5\~478,20 грн.; пеня 12\~629,85 грн., 3% річних 1\~327,61 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 7300 грн., судовий збір за подання позовної заяви - 2422,40 грн. Ухвалою судді від 20.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27.05.2022 року о 22 год. 00 хв. в м. Обухів Київської області по вул. Київській, 107, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «OPEL VIVARO» державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним за кермом, не обрав безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «OPEL ASTRA» державний номерний знак [NUMBER] та автомобілем марки «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] , які зупинилася попереду нього на червоний сигнал світлофору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 22.06.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з цим, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова набрала законної сили 04.07.2022 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим та його вина не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність відповідача, станом на дату настання ДТП, була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-208837926. Відповідно до Ремонтної калькуляції № 37952/1 від 03.06.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу OPEL Astra д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 32\~247,93 грн. 19.07.2022 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно вказаної заяви [PERSON] та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» узгодили розмір страхового відшкодування в сумі 26\~523,13 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 2 500,00 грн.). 25.07.2022 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 26\~523,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14798. 04.10.2023 року ТДВ «СГ «Оберіг» направило відповідачу претензію з вимогою виплатити в порядку регресу відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України страхове відшкодування в сумі 26\~523,13 грн. 10.11.2023 року претензія повернулась позивачу за закінченням встановленого терміну її зберігання. Разом з цим, ТДВ «СГ «Оберіг», виходячи з суми страхового відшкодування, нарахувало відповідачу пеню за період з 14.11.2023 року по 15.07.2025 року у розмірі 12\~629,85 грн., 3% річних у розмірі 1\~327,61 грн., а також інфляційні збитки у розмірі 5\~478,20 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пп. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Статтею 108 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що за участю відповідача 27.05.2022 сталась ДТП, в якій був пошкоджений транспортний засіб OPEL Astra д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідач є винним в скоєнні зазначеної ДТП, під час якої перебував в стані алкогольного сп`яніння. Позивач в повному обсязі виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 26\~523,13 грн. Таким чином, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування, то у нього на підставі ст. 1191 ЦК України та п. п. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача, який скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, в розмірі 26\~523,13 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, трьох відсотків річних є правильним, відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків за період з 14.11.2023 року по 15.07.2025 року у розмірі 5\~478,20 грн. та трьох відсотків річних за вищевказаний період у розмірі 1\~327,61 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, суд зауважує, що вимоги про стягнення пені є необґрунтованими, оскільки позивач не наводить жодного нормативного обґрунтування підстав для нарахування такої пені для сплати відповідачем в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми страхового відшкодування. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (72,51%). Таким чином, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується судовий збір в розмірі 1\~756,48 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~293,23 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial