Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

в позові вказано: «… [PERSON] , [INFO] (далі - Позивачка), є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Повним витягом акту про народження № 3064011/00/АU/2024/345091, яке видане 06.03.2024 управлінням цивільного стану Познань, воєводство Великопольське. Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] . На даний час ми з Відповідачем проживаємо окремо, відносини не підтримуємо, а дитина проживає зі мною. Впродовж останнього часу Відповідач систематично ухиляється від обов`язку щодо утримання дочки. Він відмовляється добровільно забезпечувати достатні потреби дитини в харчуванні, одязі, медикаментах. У мене не має можливості в достатній мірі утримувати донечку, адже на даний час я знаходжуся у відпустці по догляду за нею до досягнення трирічного віку. Батьки мають рівний обов`язок на утримання дитини, тому батько, який є здоровим та працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання нашої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту подання мною позовної заяви до досягнення дітьми повноліття…». Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , що проживає адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від всіх видів доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви Позивачем до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні стороною позивача надано перед судом пояснення про те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини сторін; у відповідача є інша дитина; позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною; немає доказів здійснення витрат відповідачем на його батьків та його іншу дитину; відповідач не прийшов на укладення договору про аліменти; дитина часто хворіє; позивачка живе у мами, за свої кошти купила всі ліки; медичні документи суду не подавала; яке у відповідача є майно не знає. В судовому засіданні представник відповідача надала перед судом пояснення про те, що позов визнається в частині присудження аліментів в твердій сумі в розмірі 1300 гривень; жодних доказів позивачем не подано; репетиторів у дитини немає; дитина на утриманні матері та бабусі; з вересня місяця у відповідача немає доходів; раніше у відповідача була хороша робота; відповідач проживає в Польській Республіці; батьки відповідача в Запорізькій області. В ч. 4 ст. 77 ЦПК України вказано, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлені наступні обставини. В ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. В ст. 2 Закону України Про охорону дитинства вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на\~Конституції України,\~Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України Про охорону дитинства вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином позивачем доведено правові підстави для призначення аліментів в розмірі 1/4 частки доходів відповідача. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 1211, 20 грн з відповідача в дохід держави. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1211, 20 грн. на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. В ч. 5 ст. 268 ЦПК України вказано, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved