Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Заявник [PERSON] через свого представника - адвоката Хомича І.О. в порядку окремого провадження звернувся до суду зі заявою, у якій просить оголосити його сина [PERSON] померлим з [INFO] , як такого, що загинув під час виконання бойового завдання з відсічі і стримання збройної агересії російської федерації проти України під час воєнного стану та під час захисту Батьківщини на позиціях підрозділу в ОСУВ « [INFO] ». В обґрунтування поданої заяви вказує, що його син був призваний на військову службу під час мобілізації наказом командира військової частини [NUMBER] від 18.09.2024. У грудні 2024 року [PERSON] , яка являється сестрою [PERSON] , отримала сповіщення, що солдат [PERSON] , [INFO] , [INFO] зник безвісти під час виконання завдань пов`язаних зі захистом Батьківщини в районі н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області. В лютому 2025 року [PERSON] отримав копію акту службого розслідування військової частини [NUMBER] від 25.01.2025 № 609/1091 з якого встановлено, що гранотометник 3 відділення охорони 2 взводу охорони 12 роти 4 батальйону охорони військової частини [NUMBER] рядовий [PERSON] ймовірно загинув [INFO] під час виконання бойового завдання на позиціях підрозділу в ОСУВ « [INFO] » (поблизу населеного пункту Торецьк, Донецької області). Але у зв`язку з тим, що здійснити евакуацію його тіла неможливо, рядового [PERSON] слід вважати зниклим безвісти під час безпосередньої участі у заходах з відсічі і стримання збройної агересії російської федерації проти України під час воєнного стану та під час захисту Батьківщини. Оголошення [PERSON] померлим є необхідним для оформлення спадкових прав та отримання належної одноразової грошової допомоги, передбаченої законодавством. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2025 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Міністерства особи України у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. Надали до суду письмові пояснення, в яких заперечують проти задоволення заявлених вимог посилаючись на те, що територія, де зник [PERSON] входить до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, то відлік шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 46 ЦК України, не розпочався. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, надали до суду відзив на заяву. Представник заінтересованої особи - Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. Надали до суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі у відповідності до вимог чинного законодавства. Вислухавши позицію представника заявника, дослідивши матеріали справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 31). Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по строковій частині) № 278 від 18.09.2024, [PERSON] був призваний за мобілізацією згідно Указу Президента України № 69/2002 від 24.02.2022, який прибув із територіального центру комплектування та соціальної підтримки та безпосередньо до військової частини для проходження військової служби, з 18.09.2024 зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] на всі види забезпечення та на продовольче забезпечення військової частини за нормою № 1 - з сніданку 19.09.2024 і призначено на посаду солдата резерву 35 запасної роти. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по строковій частині) № 332 від 05.11.2024, рядового [PERSON] солдата резерву 35 запасної роти призначено на посаду гранатометника 3 відділення охорони 2 взводу охорони 12 роти охорони 4 батальйону охорони. Згідно витягу командтра військової частини [NUMBER] (по строковій частині) № 332 від 05.11.2024, солдат по мобілізації [PERSON] вибув у відрядження до ОСУВ « [INFO] » з 06.11.2024 (з метою виконання службових (бойових) завдань. Як вбачається зі сповіщення № 11981 від 29.11.2024, солдат [PERSON] , [INFO] , [INFO] зник безвісти під час виконання завдань пов`язаних із захистом Батьківщини в районі н.п. Торецьк, Бахмутського району Донецької області. Тривають пошукові заходи. По факту з`ясування обставин зникнення безвісті солдата [PERSON] проведено службове розслідування. Згідно Акту службового розслідування військової частини [NUMBER] від 25.01.2025, в ході службового розслідування протиправної поведінки військовослужбовця 4 батальйону охорони військової частини [NUMBER] рядового [PERSON] , у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків під час ведення бойових дій в Донецькій області [INFO] не встановлено. Дії агресора, збройних сил російської федерації перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією, що трапилась. Гранотометника 3 відділення охорони 2 взводу охорони 12 роти 4 батальйону охорони військової частини [NUMBER] рядового [PERSON] вважати зниклим безвісти [INFO] в ході виконання бойового завдання на позиціях підрозділу в ОСУВ « [INFO] » (поблизу населеного пункту Торецьк, Донецької області). Але у зв`язку з тим, що здійснити евакуацію його тіла неможливо, рядового [PERSON] слід вважати зниклим безвісти під час безпосередньої участі у заходах з відсічі і стримання збройної агересії російської федерації проти України під час воєнного стану та під час захисту Батьківщини. З витягу з ЄРДР слідує, що за зверненням [PERSON] про те, що [INFO] її брат [PERSON] , [INFO] , який проходив службу у Збройних Силах України на посаді солдата резерву 35 запасної роти у військовій частині [NUMBER] зник безвісті під час виконання завдань пов`язаних із захистом Батьківщини в районі н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області, відкрито кримінальне провадження, яке внесене 03.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024100050003784 з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України. Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора Державного підприємства "Український національний центр розбудови миру" від 30.04.2025, відсутнє підтвердження про перебування [PERSON] , [INFO] , у полоні від держави-агресора. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частина 3 ст. 46 ЦК України). Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у цих справах громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення громадянина померлим. Отже, суд дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, вважати, що [PERSON] , як військовослужбовець, загинув під час виконання військового обов`язку із захисту держави України з вірогідною датою смерті [INFO] . За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. З тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України можна дійти висновку про те, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 у справі № 490/342/17), яка відповідно до положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України застосовується судом до спірних правовідносин. У цій постанові суд наводить тлумачення правової норми, визначеної у ч. 2 ст. 46 ЦК України. Шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Тобто, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня закінчення воєнних дій (синонім бойових дій), а не воєнного стану. Згідно з актом службового розслідування, під час виконання бойового завдання [INFO] загинув [PERSON] під час безпосередьої участі у заходах з відсічі і стримання збройної агресії російської федерації проти України під час воєнного стану та під час захисту Батьківщини. У зв`язку з тим, що тіло загиблого не евакуйоване з полю бою, надано правовий статус - зниклий безвісті. Положеннями п. 3 ч. 2 та ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У постановах від 26.04.2023 в справі № 337/3725/22, та від 29.03.2023 в справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. При цьому Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Докази, які долучені до матеріалів справи про оголошення фізичної особи померлою не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення безвісті військовослужбовця [PERSON] та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO]. З моменту події [INFO] до моменту звернення до суду з поданою заявою минуло понад шість місяців. Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу його сина [PERSON] , якого просить оголосити померлим. Оголошення сина померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових та соціальних прав. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявник просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі № 490/6057/19-ц, в якому зазначено, що встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Відтак йдеться про право суду оголосити особу померлою після спливу шести місяців з дати відповідної події, яка загрожувала смертю. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у цьому випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved