Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

28.08.2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири в будинку квартирного типу, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана ними під час шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.09.2025 року. Ухвалою суду від 29.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.11.2025 року. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Антоненко І.Є. в судове засідання не з`явилися. У наданій заяві просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. У визначений судом строк відзив на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 14.02.2018 року, який рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.07.2024 року розірвано (а.с. 10, 43, 47). Під час шлюбу, 17.07.2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковним М.М., [PERSON] придбано квартиру за [ADDRESS] , що підтверджується копією вказаного договору та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с 15-18, 44-46). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що визначено ч.2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. За приписами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, що визначено ч.1 ст. 68 СК України. Згідно зі ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.п. 23.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» «Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб». Враховуючи, що вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута ними за час шлюбу, позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з положень ч.1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 3896 грн 53 грн. та у виді витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн 00 коп., які підтверджені документально (а.с. 4, 21.24).

Outcome: approved