Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

представник позивача\~звернувся в\~суд із\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№С-207-006411-18-980 від 09.08.2018 року в розмірі 61\~813,67 грн. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 09.08.2018\~року між\~банком та\~ [PERSON] \~було укладено\~угоду №С-207-006411-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] . Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Сума боргу відповідача станом на 12.05.2025 року становить 61\~813,67 грн., яка складається з: простроченого боргу 46\~179,22 грн. та прострочених процентів 15\~634,45 грн. Просить позов задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу скеровувалася копія ухвали Франківського районного суду м.Львова від 16.07.2025 року, на адресу його зареєстрованого місця проживання [ADDRESS] , засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610271045495, яке повернулось на адресу суду з конвертом з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому суд вважає, що слід згідно\~ст.280 ЦПК України, слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.5 ст.81ЦПКУкраїни докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою\~ст.76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено,\~що 09.08.2018\~року між\~ПАТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~угоду №С-207-006411-18-980. Згідно з умовами угоди Банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard. Пунктом 3.1 угоди визначено, що максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200\~000 грн. Пунктом 3.2. угоди визначено, що ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди становить 15000 грн. Пунктом 3.3. угоди визначено, що процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00 % річних. Крім цього, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Банк звертався до [PERSON] із вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань, однак відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за угодою. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачем, станом 12.05.2025 року сума боргу [PERSON] перед Банком становить 61\~813,67 грн., яка складається з: простроченого боргу 46\~179,22 грн. та прострочених процентів 15\~634,45 грн. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (частина друга\~статті 1050 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Всупереч умовам укладеної між сторонами угоди та наведеним нормам закону відповідач порушив строки і порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, про що свідчить розрахунок заборгованості. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за кредитною угодою,\~вимоги\~позивача\~про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими,а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved