Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

представник АТ КБ «Приватбанк» - Захарова К.Р. подала 21.04.2025 через систему «Електронний суд» до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до Волос ГО. про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.06.2023 у загальному розмірі 131 200,00 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2022 здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі Клієнта із позначкою дати та часу. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 20.06.2023 підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 20.06.2023 про надання строкового кредиту у розмірі 180000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.03.2025 має заборгованість 131200,00 грн., яка складається з: 115000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16200,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 21.04.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача та з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, згідно яких [PERSON] , 17.06.1994 документований паспортом без реєстрації місця проживання. Ухвалою судді від 23.06.2025 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак 25.08.2025, через систему «Електронний суд», подала до суду клопотання, в якому просила справу розглядати без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також засобами поштового зв`язку, шляхом направлення судових повісток за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 15.06.2022 здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 23-33). Відповідно до п.3 Договору із відповідачем погоджено використання ОТР-пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь- якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта ( а.с.27 на звороті). Надалі відповідач [PERSON] виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 20.06.2023 за допомогою ОТР-пароля підписав Кредитний договір №б/н та Графік платежів (обчислення загальної вартості Кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит «Кредит готівкою» (а.с. 34-44). Відповідно до Договору із відповідачем погоджені наступні умови послуги «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою»: сума кредиту 180000,00 грн.; строк кредитування 36 міс.; процентна ставка 1,5% на місяць (18% річних); тип процентної ставки: фіксована. Визначено, що платежі здійснюються щомісячно рівними частинами згідно Графіку платежів. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) встановлено, що 20.06.2023 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , 20.06.2023 встановлено кредитний ліміт в розмірі 180000,00 грн. (а.с. 22). З розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 16.03.2025 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 131200,00 грн., з яких 115000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16200,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 19-20). З виписки АТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н за період 20.06.2023-18.03.2025 по рахунку [PERSON] видно, що останній користувався кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці, здійснював покупки, знімав готівку та частково погашав наявну заборгованість (а.с. 21). Позивач звертаючись до суду вказує, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 16.03.2025 утворилася заборгованість, що становить 131200,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами кредитного договору. Як встановлено судом, АТ КБ "Приватбанк" прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавав кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконав. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 20.06.2023 вбачається, що станом на 16.03.2025 в останнього наявна загальна заборгованість у розмірі 131200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 115000,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 16200,00 грн. Відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої, або наявність заборгованості в іншому розмірі. Відтак, за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.06.2023 в сумі 131200,00 грн. є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2422,40 грн..

Outcome: approved