Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з\~\~ [PERSON] 50292,00\~\~ грн.\~ заборгованості за кредитним договором, 2422,40 грн. судового\~ збору та\~ 16000,00 грн. витрат\~ на\~ правничу\~ допомогу. Вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2021 року\~ між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір про\~ споживчий\~\~ кредит №4953181, за умовами якого відповідач отримав 7200,00 грн. строком\~ на\~ 30\~ календарних\~ днів зі сплатою процентів за користування кредитом за\~ ставкою\~ 1,25 %\~ за\~ кожен\~ день. 29.11.2021 року\~ між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу № 26-01/202 відповідно до умов якого ТОВ\~ «Мілоан» відступило ТОВ\~ «Вердикт\~ капітал»\~\~ право вимоги до\~ позичальників,\~\~ в тому числі і до відповідача\~\~ за Договором про\~ споживчий\~ кредит\~ №4953181 від 14.08.2021 року. В\~ свою чергу ТОВ «Вердикт\~ Капітал» відступило право\~ вимоги\~ до\~ позичальника\~ ТОВ\~ «Коллект Центр» відповідно Договору\~ відступлення права вимоги № 10-01/2023 від\~ 10.01.2023\~ року,\~ в\~ тому\~ числі\~ за Договором про\~ споживчий\~ кредит\~ №4953181 від 14.08.2021 року,\~ що\~ уклали\~ ТОВ\~ «Мілоан» та\~ [PERSON] .\~ Загальний\~ розмір\~ заборгованості\~ за\~ кредитним\~ договором\~ №4953181 від\~ 14.08.2021\~ року\~ становить 50292,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7200,00 грн.; заборгованість за відсотками\~ на\~ дату\~ відступлення\~\~ права\~ вимоги\~ 42372,00 грн.;\~ заборгованість за\~ комісією 720,00 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не\~ заперечує\~ проти\~ винесення\~ заочного рішення (а.с.5 зв.). Відповідач\~\~ [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні частково визнали позов в частині тіло кредиту, щодо стягнення нарахованих відсотків заперечували. Також, зазначили, що судові витрати, які просить стягнути позивач є надмірними та непропорційними складності справи, вважають що витрати в розмірі 1000 грн. будуть відповідати зазначеним вимогам. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає\~ частковому\~ задоволенню\~\~ з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №4953181, за умовами якого відповідач отримав 7200,00 грн. строком\~ на\~ 30\~ календарних\~ днів зі сплатою процентів за користування кредитом за\~ ставкою\~ 1,25 %\~ за\~ кожен\~ день та комісією за надання кредиту в сумі 720.00 грн. (а.с.15) 29.11.2021\~ між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу № 29-11-102 відповідно до умов якого ТОВ\~ «Мілоан» відступило ТОВ\~ «Вердикт\~ капітал»\~\~ право вимоги до\~ позичальників,\~\~ в тому числі і до відповідача\~\~ за Договором про\~ споживчий\~ кредит\~ № 4953181 від 14.08.2021року (а.с.16-19). В\~ свою чергу ТОВ «Вердикт\~ Капітал» відступило право\~ вимоги\~ до\~ позичальника\~ ТОВ\~ «Коллект Центр» відповідно Договору\~ відступлення права вимоги № 10-01/2023 від\~ 10.01.2023\~ року,\~ в\~ тому\~ числі\~ за Договором про\~ споживчий\~ кредит\~ № 4953181 від 14.08.2021 року,\~ що\~ уклали\~ ТОВ\~ «Мілоан» та\~ [PERSON] (а.с.9-13). Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за\~ кредитним\~ договором\~ № 4953181 від\~ 14.08.2021\~ року\~ станом\~ на\~ 29.08.2025\~ року\~\~ становить 50292,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7200,00 грн.; заборгованість за відсотками 42372,00 грн.;\~ заборгованість за комісією 720,00 грн.. З матеріалів справи вбачається, що договори укладені в електронній формі. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 525,\~ 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно\~ ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За положеннями ст. 1.2, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст.526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредитів за договором № 4953181 в розмірі 7200,00 грн. та заборгованість за комісією в сумі 720 грн. є правомірними та підлягають до задоволення. Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитами, суд зазначає слідуюче. Як встановлено судом, пунктами 1.3 та 1.4 договору сторони узгодили, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (строк кредитування). Сторони погодилися, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення строку кредитування є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору на наступних умовах): позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Стандартною (базовою) ставкою процентною ставкою за користування кредитом наведеною в п.1.6 Договору є 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Отже, сторонами договору визначено строк дії договору, що становить 30 днів, який може бути продовжено, не більше як на 60 днів, шляхом продовження користування кредитними коштами. Тобто,\~ збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту 60 днів за договором № 3418216572. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки за договором кредиту № 4953181 в розмірі 13500,00 коп. та\~ комісію в\~ розмірі 720,00 грн. нараховані за період з 14.08.2021 року по 13.10.2021 року. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення договірних відсотків за вказаним договором слід відмовити за безпідставністю. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на залучення спеціалістів, експертів, проведення експертизи та інших процесуальних дій, необхідних для розгляду або підготовки до розгляду справи. Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На переконання суду витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн. заявлені позивачем не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи і безумовно є занадто завищеними. А тому, на переконання суду, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. будуть відповідати зазначеним вимогам. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами, та суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову в розмірі 1000,00 грн. Саме такий розмір відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. який підлягає до стягнення\~ з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд враховує, що позов заявлено з ціною 50292,00 грн., а задоволено на суму 21 420,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1031,56 грн. (21420,00х2422,40/50292,00).

Outcome: partial