Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором АВН0СТ155101717898873371 від 09.06.2024 у розмірі 141542,58 грн станом на 26.04.2025, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 99349,83 грн, 38898,25 грн заборгованості за процентами, 3294,50 грн заборгованості за пенею, судові витрати 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 09.06.2024, будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклав із Банком кредитний договір АВН0СТ155101717898873371, щодо надання йому кредиту у розмірі 100000 грн строком на 60 місяців (до 08.06.2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 55% річних. Кредитний договір складається із заяви та графіку погашення кредиту.\~ позивач стверджує, що станом на 26.04.2025 заборгованість складає 141542,58 грн, в тому числі 99349,83 грн заборгованість за кредитом, 38898,25 грн заборгованість за відсотками, 3294,50 грн заборгованість за пенею.\~ Позивач доводить, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 + 30 днів = 23.01.2024) вимога пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Відповідач відзив не подав. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без участі його представника у разі його неявки у судове засідання. Відповідач причин неявки не повідомив. Судова повістка, направлена за адресою реєстрації місця проживання відповідача, вручена під розписку. Проведено заочний розгляд справи. Вивчивши зміст позову, дослідивши подані письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 01.03.2024 відповідач [PERSON] надав свої персональні дані та іншу інформацію, підписав власноручним цифровим підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «А-Банк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом із Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, як договір приєднання. 01.03.2024 відповідач подав та підписав власноручним цифровим підписом Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. 09.06.2024 відповідач, як клієнт Банку, ознайомився із паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка», який підписав електронним підписом за допомогою відкритого ключа. 09.06.2024 відповідач подав до банку електронну Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101717898873371, у якій просив надати йому кредит за послугою «Швидка готівка» на споживчі потреби у сумі 100000 грн, на строк 60 місяців із 09.06.2024 по 08.06.2029 включно, із процентною ставкою фіксованою 55% на рік, які сплачуються у складі щомісячного платежу. Передбачено нарахування пені за прострочення грошових зобов`язань позичальника. Заява підписана електронним підписом за допомогою відкритого ключа. Відповідно до умов пунктів 6, 7 Заяви про надання послуги «Швидка готівка», проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день за формулою: сума заборгованості*річну відсоткову ставку/360 (умовно) на рік. Розмір щомісячного платежу 4975,52 грн. У складі щомісячного платежу частина тіла кредиту та проценти за користування грошовими коштами на фактичний залишок заборгованості за кожен календарний день. Погашення заборгованості здійснюється шляхом зарахування коштів на зазначений у Заяві рахунок. Відповідно до пункту 18 Заяви, [PERSON] підтвердив та погодився із тим, що ця Заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Відповідач отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Факт надання позичальнику кредиту у розмірі 100000 грн підтверджено Меморіальним ордером № TR.36691958.15814.65455 від 09.06.2024 (а.с.15), за змістом якого за цим Меморіальним ордером відбулася видача кредиту згідно договору №АВН0СТ155101717898873371 від 09.06.2024, платник [PERSON] . Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що між сторонами спору 09.06.2024 укладено кредитний договір №АВН0СТ155101717898873371 про надання кредиту у розмірі 100000 грн на строк 60 місяців, істотні умови якого викладено у Заяві про надання послуги «Швидка готівка» від 09.06.2024, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Зі слів позивача, позичальник-відповідач не виконав зобов`язання за договором, не сплачував щомісячний платіж. За змістом наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.14 зв), за період із 09.06.2024 по 26.04.2025 щомісячний платіж внесено двічі: 09.07.2024 та 09.08.2024. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами спору доказів, суд вважає встановленою ту обставину, що відповідач отримав від позивача у тимчасове користування позикові грошові кошти, проте зобов`язання з їх повернення виконав неналежно: не сплачував щомісячний платіж, у складі якого є частина тіла кредиту. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, позивач має законні підстави для звернення до суду із вимогою повернути достроково частини тіла кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ статті 1048 ЦК України. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, розглядаючи спір у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитним договором слід задовольнити. Згідно із розрахунком у позовній заяві, до стягнення в судовому порядку позивачем\~ заявлено заборгованість відповідача за кредитним договором, що станом на 26.04.2025 року становить 141542,58 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 99349,83 грн,\~ заборгованості за процентами\~ у розмірі 38898,25 грн, пені. Так, позивач просить стягнути із відповідача і неустойку (пеню). З цього приводу суд вирішив наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ця норма Цивільного кодексу України має однозначний зміст, поширює свою дію на кредитні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору у даній справі, норма, передбачена нормативно-правовим актом-Кодексом має перевагу перед нормами у Законах, тому суд її застосовує і вирішує, що вимога про стягнення неустойки у розмірі 3294,50 грн задоволенню не підлягає. У зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволеного позову. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Про понесення інших судових витрат не заявив. Відшкодуванню підлягає 2366,02 грн судових витрат. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial