Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

ТОВ «ФК «Фангарант груп» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та просило стягнути з останнього заборгованість за договором №60200366913 від 16 вересня 2024 року про отримання товарів в системі ПлатиПізнішеТМ у розмірі 23507,99 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 16 вересня 2024 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладено договір №60200366913 про отримання товарів в системі ПлатиПізнішеТМ. Цей договір укладено в електронній формі, що згідно з п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТОВ «ФК «Фангарант Груп»). Правила отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу №15/03-24 від 15.03.2024 є невід`ємною частиною Договору. Згідно вказаних умов договору відповідачу було надано послуги з розстроченням платежів "Послуги з навчання курс "Партнерство з гарантією"" (далі Послуги), встановленою вартістю 29927,55 грн. Умовами пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умовами пакету фінансування визначено: кількість місячних платежів 5; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами 5985,51 грн; вид договору: надання послуг з розстроченням платежів. Також позивач зазначає, що згідно з п. 1.1., 1.3 договору про участь постачальника в системі ПлатиПізнішеТМ №2023100501 від 05 жовтня 2024 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору 16 вересня 2024 року. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1 договору. Позивач вказує, що станом на 16 вересня 2025 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2 Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Так, за весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено: 19.10.2024 р. 5985,51 грн, 04.01.2025 р. 7000,00 грн, 19.03.2025 р. 1200,00 грн, 23.04.2025 р. 3000,00 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 23507,99 грн, в тому числі: 18737,69 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих послуг, 4770,30 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено, що згідно з договором №2023100501 про участь постачальника в системі ПлатиПізнішеТМ (факторингу) від 05 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Фангарант Груп» (Процесинг-центр) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (постачальник), постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає Процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а Процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником Процесинг-центр прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі постачальника в системі ПлатиПізнішеТМ, поточна редакція яких діє згідно наказу №05/02-18 від 05.02.2018 (далі - Правила), які затверджуються Процесинг-центром та є невід`ємною частиною цього договору. Права вимоги до клієнта, що випливають з умов на яких було здійснено постачання клієнтам товарів(послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються постачальником на користь Процесинг-центра в момент підписання відповідного договору з клієнтом (п. 1.3. Договору). Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє один рік з моменту укладення. Договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила про відмову від пролонгації договору не менш ніж за 30 календарних днів до дня закінчення його дії. Договір поширюється на всі товари та послуги, що були поставлені (надані) постачальником клієнтам за погодженими Процесинг-центром договорами з клієнтами протягом дії договору (п. 6.1, 6.2 Договору). 16 вересня 2024 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладений договір № №60200366913 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ. Згідно з умовами договору відповідачу надано послуги з розстроченням платежів "Послуги з навчання курс "Партнерство з гарантією"", встановленою вартістю 29927,55 грн (а.с. 9). Згідно з п. 8.1 Договору клієнт отримує товари (послуги) у постачальника на умовах цього договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання цього договору всі існуючі і майбутні права постачальника за цим договором відступаються на користь Процесинг-центра - ТОВ «ФК «Фангарант Груп». Розрахункова загальна сума платежів становить 29927,55 грн; пакет фінансування: шість платежів Study; вид договору: для послуг надання послуг з розстроченням платежів; платіж при укладенні договору (від розрахункової загальної суми платежів) 0,00 грн; кількість місячних платежів (крім першого) 5; розмір та порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за кожним місяцем укладення договору; умова переходу права власності до клієнта виплата всіх зобов`язань за договором (п. 2-4 Договору) Відповідно до п. 12.1 Договору сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. У разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку (штраф) в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку (штраф) в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення (п. 12.2, 12.3 Договору). ФОП [PERSON] як постачальник свої зобов`язання за договором виконала. Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач здійснив часткову оплату послуг. Так, 19 жовтня 2024 року відповідач сплатив 5985,51 грн, які було спрямовано на погашення основної суми заборгованості; 04 січня 2025 року відповідач сплатив 7000,00 грн, з яких: 1795,65 грн спрямовані на погашення нарахованої неустойки, 5204,35 грн - на погашення основної суми заборгованості; 19 березня 2025 року сплачено 1000,00 грн, які спрямовані на погашення нарахованої неустойки; 23 квітня 2025 року сплачено 3000,00 грн, які спрямовані на погашення нарахованої неустойки. Позивач стверджує, що станом на 16 червня 2025 року заборгованість за договором №60200366913 від 16 вересня 2024 року складає 23507,99 грн, яка складається з: 18737,69 грн - суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих послуг, 4770,30 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. В той же час, відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На час розгляду справи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Беручи до уваги, що заборгованість у виді неустойки в сумі 4770,30 грн за договором №60200366913 від 16 вересня 2024 року нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4770,30 грн неустойки (штрафу, пені) за цим договором задоволенню не підлягає. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем здійснювалося часткове зарахування платежів у погашення нарахованої відповідачу неустойки (штрафу) у період з 20 грудня 2024 року по 16 червня 2025 року, що суперечить положенням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо заборони нарахування неустойки у період воєнного стану у зв`язку з чим суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості наданих послуг, тому здійснює перерахунок заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, враховуючи наступне. Як зазначалося вище, 19 жовтня 2024 року відповідач сплатив 5985,51 грн, які було спрямовано на погашення основної суми заборгованості; 04 січня 2025 року відповідач сплатив 7000,00 грн, з яких: 1795,65 грн спрямовані на погашення нарахованої неустойки, 5204,35 грн - на погашення основної суми заборгованості; 19 березня 2025 року сплачено 1000,00 грн, які спрямовані на погашення нарахованої неустойки; 23 квітня 2025 року сплачено 3000,00 грн, які спрямовані на погашення нарахованої неустойки. Натомість, враховуючи заборону нарахування неустойки у період воєнного стану (п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) у позивача, сплачені відповідачем кошти, які зараховано на погашення нарахованої неустойки мали бути спрямовані на погашення основної суми заборгованості. Таким чином, станом на 16 червня 2025 року за відповідачем залишилась заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 12942,04 грн (18737,69 грн - (1795,65 грн +1000,00 грн + 3000,00 грн)). Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав позивача, а тому порушене право підлягає поновленню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №60200366913 від 16 вересня 2024 року в сумі 12942,04 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1333,67 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам з урахуванням понижуючого коефіцієнта).

Outcome: partial