Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Заявниця звернулася із зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити факт належності їй архівних довідок № К-553/02-03 від 28 серпня 2025 року, № К-547/02-03 від 27 серпня 2025 року, № К-673/02-03 від 14 жовтня 2025 року, виданих [PERSON] . Комунальним підприємством «Трудовий архів Арцизької міської ради», а також встановити факт роботи [PERSON] у період з 20 грудня 1985 року по 12 квітня 2000 року та з 13 квітня 2000 року по 01 квітня 2001 року в приватному орендному сільськогосподарському підприємстві «Колос», яке було правонаступником колгоспу ім. Мічуріна. В обґрунтування заяви посилається на те, що 31 липня 2025 року вона звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, однак їй відмовлено у призначені пенсії та не зараховано періоди роботи з 20 грудня 1985 року по 12 квітня 2000 року та з 13 квітня 2000 року по 01 квітня 2001 року, оскільки вкладка до трудової книжки недійсна без помітки щодо якої трудової книжки видана. Крім того, в архівних довідках по батькові заявниці зазначено « [PERSON] », « [PERSON] », а в паспорті громадянина України по батькові заявниці зазначено « [PERSON] », у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з вказаною заявою. У судове засідання заявниця не з`явилися, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представниця заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 листопада 1989 року заявниця змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на наявне « [PERSON] » (а.с. 19). Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 15 березня 2000 року, карткою платника податків № [NUMBER] від 09 серпня 2022 року зазначені документи видані на ім`я [PERSON] (а.с. 6-7, 8). Із копії трудової книжки серії [NUMBER] від 21 червня 1982 року слідує, що в ній наявні записи про трудову діяльність « [PERSON] », [INFO] , в період з 12 червня 1982 року по 19 жовтня 1985 року (а.с. 13-14). Згідно вкладки до трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 17 лютого 1987 року « [PERSON] » 20 грудня 1985 року прийнята в члени колгоспу ім. Мічуріна; 12 квітня 2000 року в зв`язку з ліквідацією КСП ім. Мічуріна звільнена з членів КСП; 13 квітня 2000 року у зв`язку зі змінами умов реформування КСП ім. Мічурна переведена на роботу у ЧАСХП «Колос»; 01 липня 2001 року звільненв з ЧАСХП «Колос» (а.с. 15-17). З архівної довідки № К-547/02-03 від 27 серпня 2025 року вбачається, що у документах з кадрових питань (особового складу) приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке було правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке в свою чергу було правонаступником колгоспу ім. Мічуріна є відомості про відпрацьовані людино-дні « [PERSON] » (мовою оригіналу) за 1985-2001, 2003 роки (а.с. 10). Згідно з архівною довідкою № К-547/02-03 від 27 серпня 2025 року у документах з кадрових питань (особового складу) приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке було правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке в свою чергу було правонаступником колгоспу ім. Мічуріна є відомості про нарахування заробітної плати « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до архівної довідки № К-548/02-03 від 27 серпня 2025 року приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Колос» є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке в свою чергу є правонаступником колгоспу ім. Мічуріна. Приватне сільськогосподарське підприємство «Колос» з 29 грудня 2012 року в стані припинення. (а.с. 12). Як вбачається з архівної довідки № К-673/02-03 від 14 жовтня 2025 року у документах з кадрових питань (особового складу) приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке було правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке в свою чергу було правонаступником колгоспу ім. Мічуріна є відомості про нарахування заробітної плати « [PERSON] » за 1995-1999 роки (а.с. 59). Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 155450003602 від 08 серпня 2025 року [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком та до страхового стажу не зараховано період роботи з 20 грудня 1985 року по 12 квітня 2000 року, з 13 квітня 2000 року по 01 липня 2001 року, оскільки вкладка до трудової книжки не дійсна без помітки щодо якої трудової книжки вона видана, архівна довідка № К-380/02-03 від 12 червня 2024 року за період роботи в колкоспі ім. Мічуріна з 20 грудня 1985 року по 12 квітня 2000 року не прийнята до уваги, оскільки не повністю зазначено ПІБ, не вказана інформація про відсутність інших осіб з таким ПІБ (а.с. 18). Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно з пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої\~наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до пункту 4\~постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала заявниця у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявниці її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявниці за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Судом встановлено, що в архівних довідках К-547/02-03 від 27 серпня 2025, К-547/02-03 від 27 серпня 2025 року, К-673/02-03 від 14 жовтня 2025 року, які видані Комунальним підприємством «Трудовий архів Арцизької міської ради» відомості заявниці вказані « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». Вкладка у трудову книжку колгоспника [NUMBER] від 17 лютого 1987 року містить відомості щодо періодів роботи [PERSON] у колгоспі ім. Мічуріна. В судовому засіданні встановлено, що розбіжності у написанні по батькові заявниці в архівних довідках унеможливлює призначення їй пенсійних виплат. Враховуючи те, що з часу звільнення заявниці з роботи пройшло понад двадцять років, її колишні роботодавці реорганізовані, а документи, які підтверджують страховий стаж заявниці передані в архів, встановити факти у позасудовому порядку заявниця позбавлена можливості. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності [PERSON] архівних довідок, а також встановлення факту роботи [PERSON] у період з 20 грудня 1985 року по 12 квітня 2000 року та з 13 квітня 2000 року по 01 квітня 2004 року в приватному орендному сільськогосподарському підприємстві «Колос», яке було правонаступником колгоспу ім. Мічуріна, оскільки встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на оформлення і отримання пенсії, а встановити зазначені факти позасудовому порядку заявниця не має можливості. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі статті 315 ЦПК України,

Outcome: approved