Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Фещенко Р.В. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у період з у період з 22 березня 2023 року по 30 грудня 2024 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ВНП» (код ЄДРПОУ 45125844), працюючи оператором заправником станцій 2-го розряду АЗС №37 у м. Малин. Під час роботи відповідач нарахував, але не виплатив позивачу заробітну плату за листопад 2024 року в сумі 8923,58 грн та за грудень 2024 року в сумі 8288,10 грн. Загальна заборгованість із заробітної плати становить 17 211,68 грн. Крім того, позивачу не виплачено компенсацію за 43 календарні дні невикористаної щорічної відпустки (19 днів за 2023 рік і 24 дні за 2024 рік) у сумі 14 012,15 грн. Згідно з відповіддю Центрально-Західного міжрегіонального управління Держпраці №ЦЗ/3.1/278-ЗВ-25 від 04.03.2025 року, при звільненні позивачу не виплачені всі належні розрахункові кошти на загальну суму 31 223,83 грн, що є порушенням вимог ст. 116 КЗпП України. У день звільнення відповідач не повідомив працівника про нараховані суми та не здійснив остаточний розрахунок. Звернення позивача та адвокатські запити залишено без відповіді. Таким чином, встановлено факт невиплати відповідачем заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, у зв`язку з чим підлягає стягненню з ТОВ «ВНП» на користь позивача: 17 211,68 грн невиплаченої заробітної плати; 14 012,15 грн компенсації за 43 календарні дні невикористаної щорічної відпустки, а також середній заробіток за час затримки розрахунку, але не більш як за шість місяців. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату у розмірі 17211,68 гривень 68 копійок; середній заробіток за 130 днів затримки розрахунку у розмірі 45789,90 гривень 90 копійок; компенсацію за 19 днів невикористаної щорічної відпустки за 2023 рік у розмірі 6180,51 гривень 51 копійку; компенсацію за 24 дні невикористаної щорічної відпустки за 2024 рік у розмірі 8175,36 гривень 36 копійок, судові витрати у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн Ухвалою судді від 22.09.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у заяві від 04.11.2025 просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНП» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно із ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що у період з 22 березня 2023 року по 30 грудня 2024 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВНП», працюючи оператором заправником станцій 2-го розряду АЗС №37. Відповідно до відповіді Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ЦЗ/3.1/278-ЗВ-25 від 04 березня 2025 року, при звільненні позивачу не виплачено всі належні розрахункові кошти на загальну суму 31 223,83 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, на належні умови праці та на своєчасне одержання винагороди за неї. Це право гарантується також положеннями ст. 21, 22 Закону України «Про оплату праці» та ст.ст. 47, 115, 116 КЗпП України, відповідно до яких роботодавець зобов`язаний провести з працівником повний розрахунок у день звільнення. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини у своїй практиці (зокрема у справах «Суханов та Ільченко проти України», «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини») зазначає, що право вимоги заробітної плати становить майновий інтерес, який підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і є об`єктом правомірного очікування працівника. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що позивач перебував у трудових відносинах із ТОВ «ВНП» до 30.12.2024, виконував трудові обов`язки належним чином, однак при звільненні не отримав всі належні йому виплати. Розмір заборгованості з невиплаченої заробітної плати за листопад 2024 року становить 8923 грн 58 коп.; грудень 2024 року становить 8288 грн 10 коп; компенсації за 43 календарних дні невикористаної відпустки - 14012 грн 15 коп. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в сумі 17211 грн 68 коп. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 14012 грн 15 коп. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних працівникові сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, працівникові виплачується середній заробіток за час затримки розрахунку, але не більш як за шість місяців. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року така виплата проводиться до дня ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності своєї вини. \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком позивача, середній заробіток за 130 днів затримки становить 45798 грн 90 коп., що відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 45789 грн 90 коп. \~ \~ \~ \~За результатом розгляду справи та на підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved