Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

23 липня 2025 року представник [PERSON] адвокат Бегеба Н.М. звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Вказує, що після смерті батька, [PERSON] фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном. Проте, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не встиг отримати за життя правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок. Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні її прав на спадкове майно, тому [PERSON] звернулася за захистом своїх прав до суду. В судове засідання представник [PERSON] адвокат Бегеба Н.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника та справу вирішити на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу\~в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до\~ст.524 ЦК\~(в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно зі\~статтею 525 ЦК\~(в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим\~день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.534 ЦК\~(в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК\~в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.1, ч.2\~ст.549 ЦК\~в редакції 1963 року). Судом встановлено, що [INFO] помер в с. Мальки Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2001 року. На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (на час розгляду справи Хмельницького) району Хмельницької області, один. Рішенням Старокостянтинівського\~районного суду\~Хмельницької області\~від 24.04.2025\~року (справа\~№ 683/279/25),\~заяву [PERSON] \~про встановлення\~факту прийняття\~спадщини,\~задоволено. Встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Мальки Старокостянтинівського району Хмельницької області. Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 18 липня 2025 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом, держаним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. була заведена спадкова справа за № 410/2025 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Інформація про наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутня. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарських книг, виданої старостою Губчинського старостинського округу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 18.07.2025 року за № 22-10/84, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно договору посвідченого виконавчим комітетом Губчанської сільської ради та зареєстровано в книзі нотаріальних дій під № 16 від 27.05.1978 року, купив [PERSON] . Згідно довідки КП «БТІ Старокостянтинівської міської ради» від 28.08.2024 року за № 2290, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрований. У липні 2025 року [PERSON] звернулася до держаного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.В. щодо оформлення спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 18.07.2025 року за №1108/02-14, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , посилаючись на відсутність документів, що підтверджує право на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав належному йому житловому будинку в [ADDRESS] та після його смерті в управління і розпорядження спадковим майном фактично вступила спадкоємиця за законом, а саме його дочка [PERSON] . Відповідно до приписів статей 316, 328\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392\~ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи всі досліджені судом докази з огляду на їх належність, допустимість і достатність, наявність у позивача технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, зважаючи на те, що у інший спосіб позивач позбавлений права оформити свої спадкові права, як спадкоємиця першої черги на спадщину після смерті батька [PERSON] , до складу якої входить житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно за позивачем, підлягають задоволенню.

Outcome: approved