Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання в розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно і довічно починаючи від дати подання позову до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є пенсіонером та особою з інвалідністю 2 групи по загальному захворюванню. Крім того, переніс повторний інсульт, оперативні втручання із стентування артерій, страждає на тяжкі хвороби: гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, цукровий діабет ІІ типу та інше. Стан його здоров`я незадовільний і періодично погіршується, що потребує постійних обстежень, госпіталізацій, дорого вартісних оперативних втручань та ліків. Щомісячно витрачає всю пенсію на лікування та придбання ліків, але досить часто цього недостатньо. Пенсію отримує в розмірі 4 081,18 грн, а інших джерел доходів у нього немає, та загалом всю пенсію витрачає на купівлю ліків, хоча має і інші побутові потреби, такі як продукти харчування, комунальні послуги, одяг тощо. Має дружину, яка також пенсіонер, і має власні хронічні захворювання. Вказує, що його становище є нужденним, оскільки пенсії, яку він отримує недостатньо для повноцінного існування та забезпечення базових потреб. Має повнолітніх дітей: сина - [PERSON] , та доньку - [PERSON] . Син займається бізнесом та має стабільний і високий дохід і може надавати необхідну матеріальну допомогу, дочка проживає з малолітньою дитиною. А тому змоги надавати допомогу немає, оскільки всі свої доходи витрачає на себе та дитину. Він неодноразово прохав сина про матеріальну допомогу, але, на жаль, отримував порожні обіцянки, а згодом і відмови. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.05.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки. 23.06.2025 до суду від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій останній просив задовольнити позов в повному обсязі. Інших заяв по суті справи не надходило. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є сином [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження від 18.07.1986 (а.с.23) Позивач є пенсіонером та має другу групу інвалідності з 27.06.2023, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.06.2023 та пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Відповідно до виписок з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] встановлено діагноз: цукровий діабет 2 типу важка форма в стані декомпенсації; діабетична сенсомоторна полінейропатія нижніх кінцівок; помірна макулодистрофія OU; аутоімунний тиреоїдит; гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ризик 4 (дуже високий); цереброваскулярна хвороба та інші. Квартира, у якій проживає позивач, а саме [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Відповідно до довідки про доходи № 6261272844310206 позивач отримує пенсію за віком та її розмір з 01.01.2024 по 28.02.2025 загалом становить 56 556,78 грн. (з березня 2024 - 4 081,18 грн щомісячно). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом також встановлено, що у відповідач [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Законодавчо на відповідача, як батька малолітніх дітей покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей. З огляду на викладене, дослідивши надані до суду позивачем докази, з урахуванням усіх істотних обставин справи, суд приходить до висновку часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 02.05.2025 і довічно. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України). Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial