Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», позивач) в особі представника Романенка Михайла Едуардовича (далі Романенко М.Е., представник позивача) через систему «Електронний суд» звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про стягнення з [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) заборгованості за кредитним договором №940800 у сумі 41835,41 грн. та понесених судових витрат, які складається із судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.03.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №940800. Представник позивача зазначає, що підписанням Договору [PERSON] , підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», Ліцензія на надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, видана згідно з Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 25.10.2018 №1891, яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. Відповідач підписанням Кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього Кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; вказана в ч.1-2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Таким чином, відповідач уклав Договір №940800 від 02.03.2023 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 42350798) та на підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 20000 гривень. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 23.07.2024 згідно умов Договору факторингу №2307-24, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за Кредитним Договором №940800 від 02.03.2023 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 41835,41 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 19111,55 грн.; заборгованість за відсотками становить 22723,865 грн.. В зв`язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 41835,41 грн., 2 422,40 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивача Романенко М.Е., повідомлений через систему «Електронний суд». Крім того в прохальній частині позовної заяви зазначено, щоб справу розглядали за відсутності сторони позивача (а.с.8). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 53-56), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Станом на 06.11.2025 клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.13\~ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~статтею 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою\~статті 95 ЦПК України\~передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.03.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений Договір №940800 про надання споживчого кредиту (далі - Договір) (а.с. 19-22). Відповідно до п. 1.2. розділу 1 Договору на умовах встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 25000 грн.. Тип кредиту: кредит. Відповідно до п. 1.4 розділу 1 Договору строк кредиту: 731 день, з кінцевим терміном повернення 02.03.2025. Відповідно до п. 1.8 розділу 1 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту: 64111,50 грн.. Згідно із п. 2.1. розділу 2 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 25000 грн. на користь Споживача; у розмірі 5000 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Договір підписаний відповідачем власноручно. До позову додано копію паспорта споживчого кредиту від 02.03.2023, який підписаний [PERSON] відповідно до умов якого, тип кредиту: кредит; сума/ліміт кредиту: 2500 грн.; строк кредитування: 731 днів; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту: шляхом перерахування Кредитодавцем грошових коштів на поточний рахунок/за реквізитами платіжної карти споживача не пізніше трьох робочих днів з моменту укладення договору про споживчий кредит; відсоткова ставка, відсотків річних: 100%; відсотки за перший день користування кредитом; 25% в день (9125 % річних); тип відсоткової ставки: фіксована; загальні витрати за кредитом: 39111,50 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту: 64111,50 грн.; реальна річна відсоткова ставка, відсотків річних: 258,81%. Також паспортом передбачено порядок повернення кредиту, застосування наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, права споживача щодо відмови від договору про споживчий кредит та щодо можливості його дострокового повернення (а.с.23 на звороті -24). Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжною інструкцією №19082 від 02.03.2023 з якої вбачається, що 02.03.2024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було здійснего перерахунок коштів [PERSON] у сумі 2000 грн. (а.с.35). Відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. 23.07.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №2307-243, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №940800 від 02.03.2023 (а.с. 28-31). Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №940800 від 02.03.2023 у сумі 41835,41 грн., з яких: 19111,55 грн. заборгованість за тілом кредиту; 22723,86 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 13). Відповідно до Акта прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факаторингу №2307-24, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання Договору Факторингу №2307-24 від 23.07.2024, укладеного між Клієнтом та Фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр прав вимог за Договором, після чого, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей ( а.с.11). 31.07.2024 позивач ТОВ «Діджи Фінанс» надіслав [PERSON] письмову вимогу про необхідність негайного погашення заборгованості за кредитним договорам №940800 від 02.03.2023 у розмірі 41835,41 грн.(а.с.37). Проте, відповідач заборгованість за кредитним договору не сплатив. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, кошти, відсотки та комісія за його користування не повертаються. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] має перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №940800 від 02.03.2023 у сумі 41835,41 грн., з яких: з яких: 19111,55 грн. заборгованість за тілом кредиту; 22723,86 грн. заборгованість за відсотками. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 940800 від 02.03.2023 наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 14). За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем грошових зобов`язання та розміру заборгованості, яка нічим не спростована, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України\~визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу представником\~позивача надано:\~акт 940800\~підтвердження факту\~надання правничої\~допомоги адвокатом\~від 30.05.2025\~(а.с10); детальний опис робіт, виконаних адвокатом від 30.05.2025, відповідно до якого вартість послуг (гонорар) адвоката становить 6000 грн. (а.с.15); договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025 (а.с.16-18); додаткову угоду №940800 від 30.05.2025 до Договору № 42649746 від 01.01.2025 (а.с.3425); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВА №841(а.с.40). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 3000 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, оскільки справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отож, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422.40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial