Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У лютому 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі позивач, ПрАТ «Страхова група «ТАС») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) на його користь 6164,00 грн сплаченого страхового відшкодування та 3028,00 грн сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що 03 вересня 2023 року у м. Кременчуці на вул. Героїв Маріуполя, 53 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «Skoda Fabia» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai Santa FE» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За фактом ДТП між його учасниками було укладено повідомлення про ДТП (Європротокол), за висновками якого винуватцем ДТП є водій [PERSON] , який під час заїзду на місце стоянки здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa FE» державний реєстраційний номер [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Fabia» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AT 3042946. Власник пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa FE» державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до АТ «Страхова група «ТАС» із повідомленням про ДТП від 04 вересня 2023 року та з заявою про страхове відшкодування від 08 вересня 2023 року. Ця заява була розглянута, пошкодження автомобіля «Hyundai Santa FE» державний реєстраційний номер [NUMBER] визнано страховим випадком, у зв`язку з чим позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 12328,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 364578 від 21 вересня 2023 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля «Skoda Fabia» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована без умови використання транспортного засобу в якості таксі, а на час вчинення ДТП автомобіль марки «Skoda Fabia» державний реєстраційний номер [NUMBER] використовувався саме як таксі, про що свідчить сам зовнішній вигляд автомобіля (фотографії з місця огляду з ідентифікуючими наліпками «Uklon»), то відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, порушивши умови Полісу обов`язкового страхування зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в сумі 12328,00 грн: 50 % = 6164,00 грн. Ухвалою від 26 червня лютого 2025 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав та просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався; правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Суд установив, що за фактом ДТП 03 вересня 2023 року [PERSON] (водій автомобіля «Hyundai Santa FE» державний реєстраційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] (водій автомобіля «Skoda Fabia» державний реєстраційний номер [NUMBER] ) склали Повідомлення про ДТП, в якому останній визнав вину у вчинення цього ДТП. Власник пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa FE» державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до АТ «Страхова група «ТАС» із повідомленням про ДТП від 04 вересня 2023 року та з заявою про страхове відшкодування від 11 вересня 2023 року. За змістом страхового акта №\~18226/13/923 від 19 вересня 2023 року сума страхового відшкодування становить 12328,00 грн та відповідає наведеним у ремонтній калькуляції №\~17338_13 від 08 вересня 2025 року розрахункам. Ця сума згідно з платіжною інструкцією від 21 вересня 2023 року перерахована страховою компанією на рахунок [PERSON] . Отже, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Fabia» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AT 3042946. У розділі 8 цього полісу зазначено, що забезпечений транспортний засіб не використовується як таксі/маршрутне таксі. За твердженням позивача, автомобіль «Skoda Fabia» державний реєстраційний номер [NUMBER] використовувався саме в якості таксі, про що свідчить зовнішній вид автомобіля, зокрема, відповідні наліпки з логотипом служби таксі «Uklon», та вбачається з доданих до позовної заяви фотознімків. Пунктом 38-1.1 статті 38-1 Закону України від 01 липня 2004 року №\~1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на час виникнення спірних відносин) встановлено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері , що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Положення про перелік, значення та порядок застосування коригуючих коефіцієнтів під час укладання страховиками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджене Постановою Правління Національного банку України 30 травня 2022 року № 108 (чинне на час виникнення спірних відносин), визначає порядок та особливості застосування коригуючих коефіцієнтів під час укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, встановлює, що для легкового автомобіля, що використовується фізичною особою (крім таксі), коефіцієнт становить 1, а для легкового автомобіля, що використовується фізичною особою для надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, такий коефіцієнт становить 1.1-1.4. Ураховуючи встановлений факт використання транспортного засобу відповідачем як таксі, що передбачає застосування вищого коригуючого коефіцієнта, ніж було враховано при укладенні договору страхування, позивачем обґрунтовано заявлено вимоги до відповідача щодо компенсації 50 відсотків від виплаченого страхового відшкодування, що становить 6164,00 грн (12328,00 грн: 50 %). Відповідач будь-яких доказів на спростування наведених обставин суду не надав. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що вимога ПрАТ «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення 50 відсотків суми сплаченого страхового відшкодування підлягає задоволенню. На виконання вимог пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 3028,00 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved