Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

24.09.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1340-3071 від 30.01.2024 в розмірі 42\~120,80 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 8\~750 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 33\~370,80 гривень. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Позовна заява подана представником, Білоус Дар`ю Володимирівно, яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 29.07.2025. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30.01.2024 між сторонами за допомогою Веб-сайті creditka.com., який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1340-3071. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10200 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач і просить стягнути. На офіційну адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулась до суду 08.10.2025 з відміткою «вручено особисто». Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 30.01.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1340-3071 (далі Договір). Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор С2665 для підписання Договору про відкриття кредитної лінії № 1340-3071 від 30.01.2024, для підтвердження його ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Факт укладення договору сторонами не заперечується. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 10\~200 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період сплати відсотків 14 днів, знижена % ставка 1,20 % в день, стандартна % ставка 1,50 % в день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Вказані умови кредитування викладені додатково у Правилах відкриття кредитної лінії затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 1340-3071 від 30.01.2024. З інформацією, зазначеної у Правилах відкриття кредитної лінії, відповідач був ознайомлений, що підтверджується його електронним підписом. Відповідно до умов укладеного Договору про відкриття кредитної лінії 1340-3071 від 30.01.2024, відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», що підтверджується отриманням кредитних коштів за договором № 1340-3071 від 30.01.2024, у сумі 10200,00 грн за допомогою системи LiqPay на картковий рахунок [NUMBER] . Відповідачка не надала доказів того, що вказаний платіжний засіб з номером [NUMBER] їй не належить. Відповідно до Додатку № 3 Договору про відкриття кредитної лінії № 1340-3071 від 30.01.2024, а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки встановлено, що загальна вартість кредиту на дату його повернення, а саме на 24.11.2024 становить 44\~483,82 гривень, яка складається з сума кредиту 10\~200 гривень, процент за користуванням кредитом 32\~753,82 гривень, комісія за надання кредиту 1530 гривень та реальна річна процентна ставка 9\~933,24 гривень з даними умовами відповідач також був ознайомлений, що підтверджується його електронним підписом. Даний розрахунок був здійснений за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 1.20 % на день. Будучи ознайомленою з правилами та умовами надання кредиту відповідачка здійснювала нерегулярні проплати і не в повному обсязі за вказаним кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором 1340-3071 від 30.01.2024, станом на 26.08.2025. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором 1340-3071 від 30.01.2024, встановлено, що відповідачці в період з 30.01.2024 по 26.02.2024 відсотки були нараховані за зниженою процентною ставкою в розмірі 1,20 %, але в подальшому у зв`язку з неналежним виконання своїх обов`язків, а саме несвоєчасна сплата кредитних зобов`язань відсотки були нараховані за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,50%. Суд дослідив наданий позивачем розрахунок заборгованості та встановив, що у відповідача станом на 26.08.2025 виникла заборгованість перед кредитором у розмірі 47\~894 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 8\~750 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39\~144 гривень, що також підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 1340-3071 від 30.01.2024. Однак Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 5\~773,20 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 42\~120,80 гривень. Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить Позивачу. У зв`язку з цим, Позивач просить суд стягнути частину заборгованості за Договором. Відповідно до статей 205, 207 ЦК Україна, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору . Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1340-3071 від 30.01.2024 встановлено, що відповідачка здійснювала нерегулярні проплати за даним кредитним договором, тим самим не виконала взяті на себе зобов`язання. Відповідно до п. 4.11 Договору №1340-3071 від 30.01.2024, встановлено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання цього договору складає 52672,40 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користуванням кредитом, позичальник був ознайомлений з даними умовами, про, що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором С2665, та свідчить про його обізнаність про загальну суму вартості кредиту. Позивачем здійснено часткове списання заборгованості відповідача за нарахованими процентами у загальній сумі 5\~773,20 грн. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути лише прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 8\~750 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 33\~370 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов`язання кредитора за Договором виконані в повному обсязі. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача до суду утворилася заборгованість. Разом із тим суд погоджується з визначеним позивачем розміром заборгованості лише частково, оскільки нарахування процентів у заявленій сумі не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та умовах договору. Статтею 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023 доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу на споживчі потреби видано кредитні кошти в розмірі 10\~200 грн на підставі Договору від 30.01.2024 від 16.09.2024. Таким чином, на правовідносини, що виникли між сторонами по справі, поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості в частині процентів вбачається, що проценти в період з 30.01.2024 по 26.02.2024 нараховано за процентною ставкою 1.20 %, а з 27.02.2024 по 24.11.2024 1.50%. Отже процентна ставка по 20.08.2024 відповідає п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Щодо нарахування процентів з 21.08.2024 по 24.11.2024 в розмірі 14\~688 грн, то з поданого позивачем розрахунку вбачається, що такі проценти нараховані по ставці 1,50%, що суперечить Прикінцевим та Перехідним положенням Закону України «Про споживче кредитування» згідно якого з 21.08.2024 денна ставка має бути не більше 1%. Тому, враховуючи наведене, з 21.08.2024 по 24.11.2024 розмір процентів становить: 10\~200 грн (тіло кредиту) * 1% (ставка згідно ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування») *96 (кількість днів в періоді) = 9\~792 грн. Враховуючи викладене є всі підстави вважати, що розмір заборгованості по процентам визначений позивачем з 21.08.2024 по 24.11.2024 всього в розмірі 14\~688 грн не відповідає чинним нормам закону, а тому в частині вимог про стягнення процентів за вказані дні слід зменшити на 4\~896 грн (14\~688-9\~792). Всього до стягнення заборгованості по процентам підлягає сума в розмірі 37\~224,80 грн. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №у загальному розмірі 37\~224,80 гривень. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та належним чином документально підтверджені витрати на сплату судового збору у сумі 2\~422,40 грн, що відповідає мінімальному розміру судового збору, який позивач мав би сплатити у разі пред`явлення позову в межах суми, задоволеної судом.

Outcome: partial