Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявник [PERSON] , [INFO] , з дня свого народження по [INFO] постійно проживав в с. Озеро, Володимирецького (нині Вараського) району. 01.09.1986 року він вступив на навчання до Рівненського автотранспортного технікуму, де перебував до 30.06.1990 року, що підтверджується дипломом. Водночас в період канікул, які мали місце під час його навчання в технікумі та в вихідні й святкові дні, він приїздив до батьків в с. Озеро та не перебував за місцем навчання. Має статус особи, що постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС. Разом з тим, під час отримання певних пільг, передбачених цим статусом встановила, що йому не враховується проживання у с. Озеро, Володимирецького (нині Вараського) району в період канікул, які мали місце під час його навчання в технікумі та в вихідні й святкові дні. Про те що [PERSON] , проживав у с. Озеро, Володимирецького (нині Вараського) району в період з 01.09.1986 року по 31.08.1989 року та з 24.11.1989 року по 01.07.1990 року підтверджується довідкою Рівненського автотранспортного фахового коледжу Національного університету водного господарства та природокористування, дипломом та довідкою Каноницької сільської ради. Заявнику необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим заявник був змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання. Ухвалою суду від 22.09.2025 року було відкрито провадження по даній справі. Заявник в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд заяви у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Озеро, Вараського району Рівненської області, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] . Відповідно до диплому [NUMBER] , який виданий 30 червня 1990 року, заявник навчався в Рівненському автотранспортному технікумі з 1986 року по 1990 рік, по спеціальності «Технічне обслуговування і ремонт автомобілів. Як вбачається з довідки № 51/02-11 від 12.06.2025 року виданої Рівненським автотранспортним фаховим коледжом Національного університету водного господарства та природокористування, який є правонаступником Ровенського автотранспортного технікуму, [PERSON] дійсно навчався в Ровенському автотранспортному технікумі на денній формі навчання за спеціальністю «Технічне обслуговування і ремонт автомобілів» з 01.09.1986 року по 30.06.1990 року. Літні канікулярні періоди становили з 01 липня 1987 року по 31 серпня 1987 року, з 01 липня 1988 року по 31 серпня 1988 року, з 01 липня 1989 року по 31 серпня 1989 року. З 23 березня 1990 року по 03 травня 1990 року заявник проходив переддипломну практику в АТП колгоспу «Жовтень» Володимирецького району Рівненської області. З довідки №02-57/305 від 06.05.2025 року виданої Старостою села Озеро виконавчого комітету Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області, вбачається, що [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований в селі Озеро Вараського (Володимирецького) району Рівненської області на дату Чорнобильської катастрофи 26.04.1986 року по 01.09.1986 року, з 30.04.1992 року по 18.01.1994 року, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення згідно Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106. Також матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією, що також підтверджує факт проживання заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення. Отже з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що [PERSON] , хоча і не був зареєстрований у с. Озеро, Володимирецького (нині Вараського) району в спірний період, однак фактично проживав в даному населеному пункті. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи викладене, на підставі досліджених судом належних та допустимих доказів - довідок, диплому та письмових пояснень - встановлено, що заявник [PERSON] постійно проживав без реєстрації в с.Озеро в період канікул, які мали місце під час його навчання в Рівненському автотранспортному технікумі та в вихідні й святкові дні, вказаний факт ніким не оспорюється і не може бути встановлений в позасудовому порядку. Встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надає право для оформлення соціальних компенсацій та пільг, встановлених законодавством для осіб, що постраждали від аварії на ЧАЕС та постійно проживали в зоні радіаційного забруднення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що юридичний факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні, його об`єктивність не викликає в суду сумніву, таким чином, заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved