Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Заявниця, [PERSON] , звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті її сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Стрий Львівської області, який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , котрий помер у віці 38 років в м. Солнечногорск Московська область, Росія. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] син заявниці, [PERSON] , помер у віці 38 років у м.Солнечногорск Московська область, Росія. Складено актовий запис про смерть №1626 від 25.01.2007 року Замоскворецким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви. Втім оригінал свідоцтва про смерть втрачено. У зв`язку з цим, заявниця зверталася про видачу дублікату свідоцтва про смерть [PERSON] , однак працівниками Стрийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції їй роз`яснено, що свідоцтво про смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутнє, а витребування дублікату з Російської Федерації на даний час не проводиться у зв`язку із збройною агресією Росії, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи Стрийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, будь-яких заяв, у яких би висвітлив свою позицію щодо поданої заяви, до суду не подавав. Представник заінтересованої особи Стрийської міської ради, скориставшись системою «Електронний суд», подав заяву, у якій просить розглянути справу у відповідності з чинним законодавством. Заяви та клопотання сторін у справі. Заявниця [PERSON] , скориставшись поштовим зв`язком та через електронну пошту, подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, додатково зазначивши, що подану заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Стрийська міська рада, скориставшись системою «Електронний суд», подав заяву, якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, додатково зазначивши,\~щопросить розглянути справу у відповідності з чинним законодавством. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.09.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено суддю Яніва Н.М.. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Яніва Н.М. від 19.09.2025 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження. Визначено місце, дату та час судового засідання у цій справі 09.10.2025 року о 10:30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.10.2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку учасників справи Судом також були задоволені заяви заявниці та представника заінтересованої особи Стрийської міської ради про розгляд даної справи за їх відсутності (за відсутності уповноважених представників) та, виходячи з положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розгляд справи по суті відбувся без участі сторін 30.10.2025 року. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Згідно з пунктом 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Чинним ЦПК України передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. Відповідно до ст. 49 ЦК України актом цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи, яка підлягає державній реєстрації відповідно до закону та обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.1969 року у м. Стрий народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та заявниця [PERSON] .. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] повторно виданого Замоскворецьким відділом РАГС Управління РАГС Москви, [INFO] помер син заявниці [PERSON] , про що було зроблено актовий запис №1626. При цьому, судом встановлено, що на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав з батьком та матір`ю заявницею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також довідкою з КП Управляюча компанія «Комфортний Стрий» Стрийської міської ради, яка видана 17.09.2025 №1412. Згідно довідки від 12.08.2024 року №1304-5003396279 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування заявника: [ADDRESS] . Відтак, після смерті сина заявниця як спадкоємець та така, що прийняла фактично спадщину, шляхом постійного проживання на день смерті спадкодавця виявила бажання оформити спадкові права та звернулася за консультацією до державного нотаріуса Стрийського нотаріального округу. Однак нотаріусом роз`яснено, що в даний час без свідоцтва про смерть сина [PERSON] встановленого зразка немає можливості завести спадкову справу. Таким чином, у зв`язку з тим, що витребування дублікату свідоцтва про смерть з РФ на даний час не проводиться у зв`язку із збройною агресією Росії, заявниця [PERSON] не може у передбачений законом спосіб скористатися своїми спадковими справами. Мотиви, з яких виходив суд та висновок за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання; Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (діалі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 4, 7 глави 1 розділу II вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Однак факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України'2-2.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р. зупинена з 27.12.22 року Проте, свідоцтво про смерть громадянина України [PERSON] повторно видано 06.02.2007 року, тобто до повномасштабного вторгнення РФ і мало силу офіційних документів на території України. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України. Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191(гі066-04), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2001 р. за № 473/5664. реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування. Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову. 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії РФ проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. В подальшому, Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території РФ. Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в РФ. Суд також звертає увагу на те, що у справі відсутні відомості, що [PERSON] приймав громадянство РФ. Зважаючи на викладене, наявні підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Солнечногорск, Московська область, Росія.

Outcome: approved