Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (надалі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.06.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] уклали угоду №2504737548. Згідно договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року права вимоги перейшли до ПАТ «Таскомбанк». Відповідно до угоди банк надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 26786,00 грн.; тип кредиту - кредитна лінія; процентна ставка за користування кредитом 12,00% річних; строк користування 36 місяців з автоматичною пролонгацією; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. В той же час відповідачка свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконала. Станом на 02.12.2024 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 48442,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. 02.12.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення і вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором, укладеним між AT «Таскомбанк» та [PERSON] . Відповідачка обов`язки щодо погашення заборгованості в добровільному порядку не виконує, внаслідок чого позивач просить стягнути з неї на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 48442,98 грн., а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак представник позивача Євдотьєв А.О. 18.09.2025 року подав до суду через систему «Електронний суд» заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася та не повідомила суду про причини своєї неявки. Відзив на позов не подавала. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 04.06.2020 року «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (надалі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] на підставі заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» від 04.06.2020 року уклали кредитний договір № 2504737548. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала на споживчі потреби кредитний ліміт у розмірі 26786,00 грн., строком користування на 36 місяців з автоматичною пролонгацією та з процентною ставкою за користування кредитом 12,00% річних. Також, 04.06.2020 року відповідачкою було отримано повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 2504737548 від 04.06.2020 року укладеним між нею та ТОВ «ФК «ЦФР» - АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Підписання такого договору здійснено за допомогою аналога власноручного підпису. Так, підписавши заяву-договір [PERSON] підтвердила факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, та відповідно надала свою згоду на його умови. Отже, суд встановив, що 04.06.2020 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачкою укладено кредитний договір №2504737548, і взяті на себе зобов`язання за вказаним договором Банк виконав своєчасно і у повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору [NUMBER] за період з 04.06.2020 по 02.12.2024. В той же час відповідачка свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконує. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд констатує, що у даному випадку договір кредиту підписаний відповідачкою [PERSON] особисто, що підтверджено належними та допустимими доказами укладання між сторонами 04.06.2020 року правочину. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відтак, між сторонами виникли кредитні зобов`язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення з неї заборгованості в судовому порядку. Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим, станом на 02.12.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 48442,98 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 24853,76 грн.; заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочені) 4928,31 грн.; заборгованості за щомісячними процентами (в т.ч. простроченими) 18660,91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договорі №2504737548 від 04.06.2020 року. При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості нарахування заборгованості здійснено, виключно у сумах, які були погоджені сторонами у договорі. 02.12.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу НІ/11/25-Ф відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» зобов`язався відступити ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги, зазначені у додатку №1, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 клієнт передав, а фактор отримав право вимоги кількістю 3032 шт. Згідно Витягу з додатку до договору факторингу НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 року вбачається, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2504737548 від 04.06.2020 року у сумі 48442,98 грн., яка складається з: залишку по тілу кредиту 24853,76 грн; залишку по відсоткам 4928,31 грн.; залишку по комісіям 18660,91 грн., залишку заборгованості за штрафними санкціями 0,00 грн. Платіжною інструкцією № 5738 від 02.12.2024 підтверджується, що АТ «Таскомбанк» отримало від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» суму у розмірі 3017203,93 грн. за право вимоги згідно договору факторингу НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 року. Виходячи із приписів п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тоді як ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно вимог ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2504737548 від 04.06.2020 року, і воно вправі вимагати повернення від [PERSON] кредитних коштів через неналежне виконання нею зобов`язань за кредитним договором. Згідно розрахунку, наданим позивачем загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором №2504737548 від 04.06.2020 року, станом на 02.12.2024 року становить 48442,98 грн. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідачка в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредитні кошти та платежі відповідно до договору своєчасно не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст. 1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідачки повернути грошові кошти відповідно до умов договору. У суду відсутні докази про те, що відповідачка мала об`єктивні перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, проте фактично отримані та використані надані грошові кошти в добровільному порядку не повернула, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, доказів про сплату нею заборгованості за кредитним договором позивачу або первісному кредитору матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 03.07.2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. був укладений договір про надання правничої допомоги №03-07/24. Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат надає Клієнту послуги захисту прав та інтересів Клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій Клієнт є учасником. Згідно з п. 1.4. Договору документом, що підтверджує надання Адвокатом послуг, та їх приймання Клієнтом є Акт приймання-передачі наданих послуг, який складається та підписується Сторонами або їх повноважними представниками протягом 5-ти робочих днів після надання Адвокатом зазначених у п. 1.1. Договору послуг. Згідно з п. 3.1. Договору вартість послуг Адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого Адвокатом часу на надання послуг становить 2000,00 грн. без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться в Акті (актах) приймання-передачі наданих послуг, надісланих Адвокатом та погоджених із Клієнтом. Відповідно до акту № 4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 року адвокат Литвиненко О.І. надала, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 03-07/2024 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором: первинна консультація - 0,5 год., вартість 1000,00 грн.; правовий аналіз наявних документів у замовника по справі - 2 год., вартість 4000,00 грн.; підготовка позовної заяви - 2,1 год., 4200,00 грн. Всього 9200,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 2740 від 10.06.2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» сплатило адвокату Литвиненко О.І. 9200,00 грн., як оплату згідно з договором № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року. Враховуючи наведене вище витрати позивача на правничу допомогу по даній справі підтверджені у розмірі 9200,00 грн. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачкою не заявлено. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц суд зазначив, що не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно платіжної інструкції в національній валюті №12678 від 18.07.2025, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволені повністю, стягненню підлягають понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 509, 512, 514, 516, 526, 530, 610-612, 626, 629, 634, 1048-1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved