Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

05 вересня 2025 позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 01 листопада 2022 року між нею та [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01 листопада 2022 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що спільне життя сторін не склалося в силу різних поглядів на сімейне життя. Шлюб між сторонами практично припинено, понад три місяці сторони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09\~вересня 2025\~року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі (а.с. 13). В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.17, 21). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього судових витрат в розмірі 1211,20 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. (а.с.17). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 01.11.2022 року, який зареєстровано Департаментом «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку Луцької міської ради», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2022 року, актовий запис № 97 (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.07.2024 року (5). З матеріалів справи вбачається, що дійсною причиною розірвання шлюбу стали, втрата розуміння один одного та наявність розбіжностей в поглядах на сімейне життя та обов`язки з ведення спільного господарства. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача сум судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Лялюгою Л.В. надано копію угоди №28 від 05 вересня 2025 року про надання правничої допомоги, акт №28 про надання професійної правничої допомоги від 05.09.2025, квитанцію до прибуткового ордера №28 від 05.09.2025 на суму 2500 гривень (а.с. 7-8). Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачкою витрати у сумі 2500 грн є співмірними із складністю цієї справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, відсутність заперечень з боку відповідача щодо суми витрат на правничу допомогу, яка заявлена позивачем, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки даної суми витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Outcome: approved