Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , що дасть підстави для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації фізичних осіб. На обґрунтування позову зазначено, що відповідач по справі є її старшим сином. Також вона має доньку [PERSON] , [INFO] . В порядку поліпшення житлових умов, на підставі ордеру № 48 від 25 лютого 2008 року, на склад сім`ї із трьох осіб (її, сина, та доньки) була виділена квартира за адресою: [ADDRESS] . Складається квартира із однієї кімнати, житловою площею 17,3 кв.м, загальною площею 22,2 кв.м. Відповідальним квартиронаймачем квартири являюсь є вона. Всі члени сім`ї одразу були зареєстровані в квартирі та стали постійно в ній проживати. У 2015 році син [PERSON] виїхав на заробітки до Чеської Республіки, забравши всі свої особисті речі та документи, де згодом облаштував побут і створив свою сім`ю. З того часу [PERSON] ніколи не цікавився вказаною квартирою, як приміщенням для проживання, ніколи не сплачував комунальні послуги, не підтримував квартиру у належному санітарно-технічному стані, але при цьому залишився бути зареєстрованими у зазначеному житловому приміщенні. Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням знятись з реєстраційного обліку в квартирі, він обіцяв це зробити у найближчий час, але своїх обіцянок не виконав, а згодом, вони припинили їхнє спілкування і втратили зв`язок, тому наразі вона вимушена у судовому порядку вирішувати питання зняття відповідача з реєстраційного обліку в квартирі, оскільки це створює для сім`ї проблеми у вирішенні цивільно-правових питань. Вони з донькою [PERSON] сплачують комунальні платежі за непроживаючого в квартирі протягом десяти років члена сім`ї, що погіршує їхнє матеріальне становище, окрім того, вони з донькою мають намір приватизувати квартиру і оформити право власності на неї, але не можуть цього зробити через перепону у вигляді реєстрації непроживаючого в квартирі сина, який залишаючи свого часу квартиру, не знявся з реєстраційного обліку. З моменту виїзду із квартири, відповідач не проживає в ній ні постійно, ні тимчасово, ні періодично, не сплачує комунальні платежі, не приймає участі у догляді за житловим приміщенням, ремонтах тощо. Ніяких перешкод в користуванні квартирою [PERSON] ніколи не чинились, залишення ним квартири було добровільним, пов`язаним з влаштуванням свого життя, тому вважає, що має підстави для звернення до суду із заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 15 вересня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представниця позивачки [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представниці, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Підтвердила викладені в позові обставини. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивачка, яка є відповідальним квартиронаймачем, відповідач, що є сином позивачки, та [PERSON] , [INFO] , що є донькою позивачки. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, актові записи № 4000 від 05 грудня 1986 року та № 856 від 03 вересня 1992 року (а.с. 11, 12), копією особового рахунку (а.с. 14) та довідкою № 001348442 від 01 серпня 2025 року (а.с. 15). Відповідач з 2015 року, тобто понад шість місяців, без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджуються актом № 288 про не проживання від 05 серпня 2025 року (а.с. 16). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно ч. 1, 2, ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року зазначено: "У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки". Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , внаслідок його відсутності у зазначеному жилому приміщенні без поважних причин з 2015 року, тобто понад шість місяців. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved