Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

23.07.2024 до провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява, яку представник позивача адвокат Щуренко А.О. мотивує тим, що 20.07.2020 між [PERSON] (далі - позивач) та Обслуговуючим Кооперативом «Житлово-будівельний Кооператив «Вінінтербуд» (далі - кооператив, відповідач) в особі голови кооперативу Марчук К.В. укладено договір № 72 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Вінінтербуд» (далі договір) відповідно до умов якого сторони погодили, що кооператив зобов`язується за рахунок внеску учасника та внесків інших асоційованих членів кооперативу організувати будівництво об`єкту а саме: будівництва другої черги Жилового Комплексу «Лайм» забезпечити здачу його в експлуатацію передати учаснику новозбудоване майно по [ADDRESS] , (квартиру [ADDRESS] , будівельна площа 31,5 кв.м. кількість кімнат 1, розташована на 1 житловому поверсі Об`єкта будівництва) та документи необхідні для реєстрації права власності на новозбудоване майно, а учасник зобов`язується сплатити до кооперативу внесок у розмірі та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та після повної сплати внеску має право отримати новозбудоване майно. Вказує, що позивачем на виконання умов договору № 72 від 20.07.2020 здійснено оплату в сумі 346500,00 грн. Відповідно до п.3.4.1 вищевказаного договору, строк закінчення будівництва Об`єкту будівництва та здачі його в експлуатацію - другий квартал 2022 року. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором № 72 від 20.07.2020 виконала вчасно та у повному обсязі. В той же час, відповідач свої зобов`язання не виконав, адже будівництво будинку не завершено, в експлуатацію його не здано, документи для реєстрації права власності на квартиру позивачу не передано, а також офіційних термінів перенесення дати завершення будівництва відповідач не називає, тому вважає, що на даний момент права позивача, як добросовісного асоційованого члену кооперативу (інвестора) порушені. Зазначає, що сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Договором також передбачено, що він вступає в силу з моменту підписання і діє до його повного виконання сторонами. Представник позивача вказує, що у разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Позивач виконав умови укладеного з відповідачем договору, а відповідач допустив істотне порушення його умов і не забезпечив отримання позивачем завершеної будівництвом квартири, при тому, що планове завершення будівництва та здача житлового будинку, станом на дату подачі позову завершилось. Також зазначає, що укладений договір між позивачем і відповідачем є угодою про послуги з будівництва житла. За характером урегульовані договором правовідносини подібні до положень ст. 875 ЦК України (договір будівельного підряду), а отже правовідносини між відповідачем, який здійснює будівництво житлових будівель, і позивачем, як споживачем (замовником), слід кваліфікувати як угоду про послугу будівництва житла. Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів». Вказує, що пунктом 6.2 договору № 72 від 20.07.2020 встановлений значно менший розмір неустойки (пені) за порушення строку передачі квартири, а саме -штраф в сумі 500 грн. за кожен місяць прострочення; при цьому, правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним (частина третя статті 614 ЦК України). Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладанні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно. Проте свобода у визначенні обсягу договірної відповідальності не безмежна, оскільки законодавець встановлює межі саморегулювання, гарантуючи охорону інтересів окремих учасників цивільного обороту (зокрема, споживачів) за допомогою встановлення імперативної заборони (ex ante). Тому правочин, яким скасовується або обмежується відповідальність за умисне невиконання або неналежне виконання зобов`язання, є нікчемним. З урахуванням правил, закріплених в статті 217 ЦК, нікчемною буде лише та частина договору (його пункти), в якій передбачено про скасування або обмеження відповідальності. При цьому, це не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо буде встановлено, що договір був би укладений сторонами і без включення до нього умов про скасування або обмеження відповідальності за умисне порушення зобов`язання. Зазначає, що вказані обставини на думку позивача дозволяють зробити висновок, що: в договорі № 72 від 20.07.2020 відбулося обмеження договірної відповідальності (зменшення розміру пені із трьох відсотків до штрафу в сумі 500 грн. за кожен місяць прострочення) без врахування імперативної заборони передбаченої частиною третьою статті 614 ЦК України; умови договору № 72 від 20.07.2020 щодо зменшення розміру пені із трьох відсотків до штрафу в сумі 500 грн. за кожен місяць прострочення слід кваліфікувати як нікчемні; до правовідносин сторін слід застосовувати розмір пені передбачений в частині п`ятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказує, у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 3% від 346500,00 грн. за кожен день прострочення. Неустойка підлягає стягненню за 1 рік до дати подання позову, тобто за період з 22.07.2023 по 22.07.2024 (366 днів), таким чином, використовуючи розрахунок 346500х3/100х366 сума неустойки становить 3\~804 570,00 грн. В свою\~чергу,\~ухвалою Вінницького\~районного суду\~Вінницької області\~від 30.10.2025,\~заяву представника\~позивача -\~адвоката Щуренка\~А.О.\~про відмову\~від частини\~позовних вимог-\~задоволено та\~прийнято відмову позивача [PERSON] від позову в частині позовних вимог до ОК «Житлово-Будівельний Кооператив «Вінінтербуд» про стягнення неустойки за договором № 72 від 20.07.2020 про пайову участь в розмірі 3 804 570,00 грн. А також цією ухвалюю суду виправлено описку. Таким чином, представник позивача просить суд розірвати Договір № 72 від 20.07.2020 про сплату пайових внесків укладені між [PERSON] та ОК «Житлово-будівельний Кооператив «Вінінтербуд»; стягнути на користь [PERSON] з ОК «Житлово-будівельний Кооператив «Вінінтербуд» кошти сплачені за договором № 72 від 20.07.2020 про пайову участь від 20.07.2020 в загальній сумі 346\~500,00 грн., а також 10 000 гривень у рахунок понесених судових витрат позивача на правничу допомогу. 20.10.2025 в судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Щуренко А.О. не з`явилися; при цьому, попередньо через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд даної справи проводити у відсутності позивача та її представника, просить позовні вимоги задовільнити у повному обсязі та в разі неявки представника відповідача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача Обслуговуючого Кооперативу «Житлово-будівельний Кооператив «Вінінтербуд» повторно в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в порядку ч.10 ст. 187 ЦПК України. Заяв та (або) клопотань про розгляд справи у його відсутності або відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 20 липня 2020 року між [PERSON] та Обслуговуючим Кооперативом «Житлово-будівельний Кооператив «Вінінтербуд» в особі голови кооперативу Марчук К.В. укладено договір №72 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Вінінтербуд» відповідно до умов якого сторони погодили, що Кооператив зобов`язується за рахунок внеску учасника та внесків інших асоційованих членів кооперативу організувати будівництво об`єкту а саме: будівництва другої черги Житлового Комплексу «Лайм» забезпечити здачу його в експлуатацію передати учаснику Новозбудоване майно по [ADDRESS] , (квартиру [ADDRESS] , загальна площа 31,5 кв.м. кількість кімнат 1, розташована на 21житловому поверсі Об`єкта будівництва) та документи необхідні для реєстрації права власності на новозбудоване майно, а учасник зобов`язується сплатити до кооперативу внесок у розмірі та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та після повної сплати внеску має право отримати новозбудоване майно (а.с.7-10). 08.08.2023 у зв`язку із реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.08.2023 виконавчим комітетом Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №16 (а.с.15). Позивачем на виконання умов Договору №72 від 20 липня 2020 року здійснено оплату пайового внеску у повному обсязі (346\~500 грн.), та повністю розрахувалась за однокімнатну квартиру під №5, загальною площею 31,5 метрів квадратних, що знаходиться на другому поверсі другої черги в ЖК «Лайм» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки №72, виданої 20.07.2020 головою ОК «ЖКБ «Вінінтербуд» (а.с.11). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині першій статті 15 та частині першій статті 16 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Відповідно до п.3.4.1 Договору № 72 від 20 липня 2020 року строк закінчення будівництва Об`єкту будівництва та здачі його в експлуатацію другий квартал 2022 року. Офіційних термінів перенесення дати завершення будівництва відповідач не називає. На даний момент права позивача, як добросовісного асоційованого члену кооперативу (інвестора) порушені. \~ \~ \~ \~З урахуванням вищезазначеного встановленим є факт істотного порушення умов договору відповідачем, що є підставою для розірвання договору №72 від 20.07.2020 та повернення сплачених позивачем грошових коштів в загальній сумі 346 500 грн. Тому, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ОК «Житлово-Будівельний Кооператив «Вінінтербуд» підлягають до задоволення, а договір № 72 від 20.07.2020 про сплату пайових внесків підлягає розірванню та стягненню з відповідача на користь позивача сплачених нею грошових коштів в загальній сумі 346 500 грн. Крім цього, відповідно до вимог викладених в п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні письмові документи, що свідчать про оплату позивачем [PERSON] гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) адвокату Щуренку А.О. в розмірі 10 000 грн., тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні такої вимоги, - за необґрунтованістю. Окрім цього, згідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн. Відповідно до п.п.1,2 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 гривень. Судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. Згідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Так,\~зі змісту\~первісних позовних\~вимог судом\~установлено,\~що позивачем\~(представником\~позивача)\~заявлено:\~дві вимоги\~майнового характеру\~про стягнення\~з відповідача\~коштів у\~загальному розмірі\~4\~151\~070\~грн.\~(3804570\~грн.-\~неустойка та\~346500,00\~грн.-\~кошти сплачені\~за договором\~№72 від 20.07.2020), а також одну вимогу немайнового характеру про розірвання договору №72 від 20.07.2020 про сплату пайових внесків, при цьому представник позивача зазначає, що позивач є особою яка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином позивачем при подачі позову не було сплачено судовий збір. У подальшому,\~ухвалою Вінницького\~районного суду\~Вінницької області\~від 30.10.2025,\~заяву представника\~позивача адвоката\~Щуренка А.О.\~про відмову\~від частини\~позовних вимог,\~задоволено та\~прийнято відмову позивача [PERSON] від позову в частині позовних вимог до ОК «Житлово-Будівельний Кооператив «Вінінтербуд» про стягнення неустойки за договором № 72 від 20.07.2020 про пайову участь в розмірі 3 804 570,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при подачі первісного позову до суду, не був сплачений судовій збор у визначеному законом порядку , тому з позивача [PERSON] слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору за первісну вимогу майнового характеру в частині стягнення неустойки, у загальному розмірі 7570,00 грн. (із розрахунку: 15140,00 грн./2). Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача ОК «Житлово-будівельний Кооператив «Вінінтербуд» на користь держави слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 4676,00 грн. (із розрахунку: за вимоги майнового характеру 346500 грн. х 1% = 3465,00 грн. та вимогу немайнового характеру 1211,20 грн.). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved