Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У квітні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 57 988,25 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00640-12/2023, згідно з умовами якого остання отримала кредит у сумі 10 000,00 грн. У подальшому, 19.09.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір факторингу № 19092024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 00640-12/2023. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» наділено правом вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, тому позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача наявної грошової заборгованості. Ухвалою судді від 05.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Справу призначено до розгляду на 11 год. 30 хв. 11.06.2025 року. 11 червня 2025 року розгляд справи відкладено до 10 год. 30 хв. 10 липня 2025 року, 10.07.2025 року - до 09 год. 00 хв. 07.08.2025 року, 07.08.2025 року - 09 год. 00 хв. 01.10.2025 року, 01.10.2025 року - до 09 год. 00 хв. 04.11.2025 року за клопотаннями відповідача. В судове засідання 04.11.2025 року представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань або відзиву до суду не направив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Встановлено, що 01.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір позики № 00640-12/2023. За цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строку, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Умовами договору передбачено, що сума позики складає 10 000,00 грн, строк позики 360 днів, процентна ставка (фіксована) 2,50 % в день користування. Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025 року (вих. № 3466_250130173304), адресованим ТОВ «Аванс Кредит», між якими 12.01.2022 року укладено договір на переказ коштів № ФК-П-2022/01-1, кошти в сумі 10 000,00 грн перераховано 01.12.2023 року на рахунок [NUMBER] . З розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 19.09.2024 року становила 57 988,25 грн, з яких: 9 950,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 48 038,25 грн. - заборгованість за відсотками. 19.09.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір факторингу № 19092024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 00640-12/2023. Загальний розмір заборгованості кредитним договором № 00640-12/2023 від 01.12.2023 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на дату формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 57 988,25 грн, з яких: 9 950,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 48 038,25 грн. - заборгованість за відсотками. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договорам щодо повернення коштів та сплати процентів не виконала в повному обсязі, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, звернулося до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норми статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2статті 639 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу(ст. 1050 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077,1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З положень ч. 13 ст.12 та ч. 1 ст .81 ЦПК України слідує, що обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру заборгованості покладається на позивача, а відповідач, у разі заперечень щодо обставин, викладених у позові, повинен спростувати наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитом та її розмір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України). Згідно з частиною 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі №922/3578/18 зазначив, що положення ст. 625 ЦК України дозволяють сторонам на власний розсуд визначати лише розмір процентів саме річних, а не будь-яким іншим способом, передбаченим договором, що обмежує свободу сторін укладати договори, визначаючи іншу методику нарахування процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами згідно зі ст.ст. 693, 536, 625 ЦК України. Також, за висновками касаційного суду, викладеними у п. 30 вказаної постанови, системний аналіз ч. 2 ст. 536, ч. 2 ст. 625 та ст. 627 ЦК України дозволяє дійти висновку, що законодавцем не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору. Отже, законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення (зокрема, у розмірі певного проценту за кожний день прострочення). Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як встановлено судом, на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 00640-12/2023 від 01.12.2023 року в розмірі 57 988,25 грн, з яких: 9 950,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 48 038,25 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, за договором факторингу від 19.09.2024 року № 19092024 право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», як нового кредитора, суми позики та відсотків у розмірі 57 988,25 грн. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ». задоволено в повному обсязі, судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, в сумі 3 028,00 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі вищевикладена

Outcome: approved