Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

У липні 2025 року позивач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 43231894, м. Львів), з підстав прострочення зобов`язання за договором в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості на загальну суму 31 325 грн. В обґрунтування позову зазначається, що відповідно до укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] договору про споживчий кредит № 4483413 від 14 листопада 2021 року відповідач отримала кредит у розмірі 7 000 грн., а також зобов`язалася сплатити проценти за користування цим кредитом та інші платежі і можливі штрафні санкції, передбачені угодою. Кредитний договір укладався в електронній формі, який відповідач підписав шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Однак, відповідач зі свого боку не виконала умови кредитного договору. 23 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №81-МЛ, у зв`язку з чим відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4483413 від 14 листопада 2021 року. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами та комісію за надання кредиту не сплачує, а тому, посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальному розмірі 31 325 грн., що складається із заборгованості по кредиту в розмірі 7 000 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 23\~625 грн., простроченої заборгованості в розмірі 700 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 01 серпня 2025 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень, проте з потребою у витребуванні від АТ КБ «ПриватБанк» доказів. 14 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС представником відповідача Підодвірним Т.І. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що відповідач позов не визнає повністю, навівши на спростування доводів позивачів аргументи того, що долучена до позовної заяви копія кредитний договір № 4483413 від 14 листопада 2021 року не містить підписів сторін договору та, на думку представника відповідача, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах копія кредитного договору створювалась у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Представник відповідача посилається на недоведеність позивачем факту укладення між сторонами кредитного договору, що свідчить про відсутність домовленостей між сторонами розміру, умов надання і повернення грошей, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Окрім цього, представник відповідача посилається на недоведеність отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки додане до позовної заяви платіжне доручення не є первинним бухгалтерським документом, на ньому відсутній підпис працівника банку відповідального за проведення операції, наявна лише підпис та печатка ТОВ «Мілоан», при цьому в самому кредитному договорі відсутній будь-який рахунок відповідача, на який ТОВ «Мілоан» перераховував грошові кошти. Доказів того, що картковий рахунок № [NUMBER] належить або використовується відповідачем, матеріали справи не містять. Щодо відступлення прав вимоги за спірним кредитним договором, представник відповідача зазначає, що витяг з реєстру не містить підпису осіб, що уклали договір факторингу, такий витяг виготовлено позивачем самостійно, що, на думку представника відповідача, не може бути належним та допустимим доказом, тому позивачем не доведено факт відступлення права вимоги за кредитним договором № 4483413 від 14 листопада 2021 року. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю, стягнувши на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн. 18 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому на спростування доводів, наведених у відзиві представником відповідача, посилається на те, що відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 4483413 від 14 листопада 2021 року. Відповідач передбачав всі \~ \~ \~ \~наслідки, була ознайомлена з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору. Отже, відповідач у повній \~ \~ \~ \~ мірі поінформована про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, відповідач вчинила дії, визначені ст. 11 ст. ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що направлявся на номер телефона відповідача. Зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача з № [NUMBER] в розмірі 7\~000 грн., підтверджується платіжним дорученням № 61065551 від 14 листопада 2021 року, в якому зазначено номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти. Щодо формування реєстру боржників за договором факторингу № 81-МЛ від 23 лютого 2022 року, представник позивача посилається на те, що витяг з реєстру боржників сформований позивачем самостійно з повного реєстру боржників, оскільки в реєстрі боржників до договору відступлення прав вимоги міститься персональна інформація стосовно інших осіб. Таким чином, з урахуванням викладеного, представник позивача наполягав на задоволенні позову, з наведених у ньому підстав. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні з наведених у ньому підстав. Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, подавши відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 14 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 4483413, відповідно до умов якого відповідачу на картковий рахунок перераховано грошові кошти в сумі 7 000 грн., строком на 30 днів з 14 листопада 2021 року (строк кредитування), терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 14 грудня 2021 року. Комісія за надання кредиту 700 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від сум кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 2\~625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна базова ставка 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки фіксована. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування (а.с. 6-10). Договір укладено у формі електронного документа з використання електронного підпису відповідача, а саме відповідач підписала договір споживчого кредиту електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора F31541 14 листопада 2021 року о 20:15 год., який відправлявся но номер телефона, зазначений відповідачем у кредитному договорі та в анкеті заяві на кредит, а саме [NUMBER] , що підтверджується довідкою №б/н від 12 червня 2025 року за підписом генерального директора ТОВ «Мілоан» (а.с. 12), після чого відповідач виявила бажання отримати кредит, заповнивши відповідну анкету-заявку № 4483413 від 14 листопада 2021 року із зазначенням своїх персональних даних (а.с. 12 зворот 13). Також сторонами узгоджено графік платежів за договором про споживчий кредит № 4483413 від 14 листопада 2021 року (додаток №1 до договору) (а.с. 10 зворот). При цьому, п. 6.1, 6.2 договору про споживчий кредит передбачає його укладення в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт ТОВ «Мілоан» та/або мобільний додаток чи інші засоби. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 року у справі №132/1006/19 (провадження №61-1602св20), від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01.11.2021 року у справі №234/8084/20 (провадження №61-2303св21), від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20 (провадження №61-16059св21), від 08.08.2022 року у справі №234/7298/20 (провадження №61-2902св21). Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В той же час, суд відкидає доводи представника відповідача щодо невідповідності кредитного договору формі, а також щодо порушення процедури підписання спірного кредитного договору, позаяк відповідач уклала із ТОВ «Міолан» електронний договір та підписала такий у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Паспорт споживчого кредиту № 4483413 містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний електронним цифровим підписом відповідача (а.с. 11). Перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача № [NUMBER] підтверджується платіжним дорученням № 61065551 від 14 листопада 2021 року (а.с. 13 зворот). 14 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду від 19 вересня 2025 року про витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію за вих. № 20.1.0.0.0/7-251002/43015-БТ від 06 жовтня 2025 року, з якої видно, що на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 14 листопада 2021 року здійснено переказ коштів в сумі 7\~000 грн., як виплата займу від ТОВ «Міолан» (а.с. 99-101). Доводи представника відповідача про те, що позивачем \~ \~ \~ \~не подано\~доказів надання\~грошових коштів\~на увагу\~не заслуговують,\~оскільки на\~підтвердження надання\~відповідачу кредиту\~позивач подав\~копію платіжного\~доручення №\~61065551\~від 14\~листопада 2021\~року,\~з якого\~слідує,\~що ТОВ\~«Мілоан» перерахувало\~на ім`я\~отримувача [PERSON] \~на кредит\~на картку\~№ 414943*11,\~кредитні кошти\~в сумі\~7\~000\~грн.,\~у дорученні\~вказано номер\~транзакції,\~сума транзакції,\~дата проведення\~транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної у відповіді АТ КБ «ПриватБанк» за вих. № 20.1.0.0.0/7-251002/43015-БТ від 06 жовтня 2025 року. Таким чином, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією відповідно до умов договору та в порушення умов договору споживчого кредиту відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. За даними відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4483413, а також виписки по особовому рахунку за кредитним договором № 4483413, станом на 23 червня 2025 року за [PERSON] утворилася заборгованість за цим договором у загальному розмірі 31\~325 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 7\~000 грн., простроченої заборгованості за комісіями в розмірі 700 грн., а також простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 23\~625 грн. (а.с. 14, 15). 23 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №81-МЛ, за якими ТОВ «Мілоан» на підставі Реєстру боржників від 23 лютого 2022 року відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4483413 від 14 листопада 2021 року, що зокрема підтверджується витягом із Реєстру боржників до договору відступлення права вимог №81-МЛ від 23 лютого 2022 року (а.с.15 зворот-23). Згідно витягу з реєстру боржників, відповідно до якого право вимоги до відповідача, яке виникло за договором № 4483413 від 14 листопада 2021 року, перейшло до позивача, де боржником зазначена [PERSON] , у сумі 31 325 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 7\~000 грн., простроченої заборгованості за комісіями в розмірі 700 грн., а також простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 23\~625 грн. (а.с. 24 зворот). На виконання вказаного договору ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр боржників в повному обсязі відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23 лютого 2022 року до нового кредитора ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23 лютого 2022 року. Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Крім того, Закон України «Про споживче кредитування» надає право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Так, згідно з приписами частини другої статті 8 названого Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Пунктом 10 частини 1 статті 12 цього вказаного Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися. Положеннями пунктів 1-1 та 4 частини 1 статті 1 Закону «Про споживче кредитування», визначено, що договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. При тому загальними витратами за споживчим кредитом є витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті615 ЦК України). Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустилася порушення умов договорів щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надала доказів, що б спростовували обставини, на які посилається позивач, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит в загальному розмірі 31\~325 грн., що утворилася станом на 23 червня 2025 року. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи видно, що позивач 06 травня 2025 року уклав із Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера Усенка Михайла Ігоровича договір про надання правової (правничої) допомоги № 0605, відповідно до умов якого вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 7\~000 грн. без ПДВ. Термін оплати послуг вказаний у акті наданих послуг. Повноваження адвоката Усенка Михайла Ігоровича підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2093 та ордером серії ВС № 1370094, що згенерований на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06 травня 2025 року (а.с. 26, 26 зворот, 27). Згідно акту наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 06 травня 2025 року та детального опису до даного акту позивачу надано наступний перелік правових та юридичних послуг у справі, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4483413 від 14 листопада 2021 року за яким боржником є [PERSON] : 1) усна консультація клієнта, щодо перспективи та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (витрачено 30 хв.), 2) ознайомлення з матеріалами кредитної справи (витрачено 2 год.), 3) погодження правової позиції клієнта у справі (витрачено 30 хв.), 4) складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (витрачено 3 год. 30 хв.), 5) подання заяви до суду від імені клієнта (а.с. 27 зворот, 28). Таким чином,\~з огляду\~на предмет\~позову,\~категорію та\~складність справи,\~обсяг та\~характер доказів,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~на правничу\~допомогу у\~розмірі 3\~000\~грн., що буде достатнім, пропорційним, співмірним складності справи та вартості фактично наданої правничої допомоги.

Outcome: approved