Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , але всупереч ст. 150 СК України не виконує батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дитини. Так, [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається. [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] . Мати [PERSON] проживала разом з донькою, однак вихованням дитини не займалась, зловживала алкогольними напоями, [INFO] остання померла. Дитиною опікується бабуся. Згідно наказу служби у справах дітей Радивилівської міської ради від 16.02.2023 року, [PERSON] , [INFO] було поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Згідно наказу служби у справах дітей Радивилівської міської ради № 38-О від 26.04.2024 року [PERSON] поставлено на облік дітей, які залишились без батьківського піклування. 22.03.2024 року [PERSON] дала добровільну згоду на її тимчасове поміщення у КЗ «Обласний центр соціально психологічної реабілітації дітей» РОР. Незважаючи на неодноразові профілактично-роз`яснювальні бесіди, батько за цей час не змінив свого ставлення до виховання дитини, не змінив спосіб життя. Оскільки поведінка батька свідчить про неналежне виконання ним батьківських обов`язків, просять про задоволення позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він вже тривалий час не вживає алкогольних напоїв, перебував на службі у ЗСУ, відповідно до витягу з наказу № [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.01.2025 року №109, звільнився з військової служби. Зараз влаштувався на роботу у ТзОВ «Щедра Нива», має змогу забезпечувати доньку всім необхідним та виховувати належним чином. Свідок [PERSON] , яка працює фахівцем соціальної роботи відділення соціальної роботи Радивилівського територіального центру соціального обслуговування, у судовому засіданні пояснила, що співпрацює з сім`єю [PERSON] давно. Мати зловживала алкогольними напоями, батько дитиною не цікавився, її виховувала бабуся. Свідок [PERSON] - старший інспектор ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області у судовому засідання пояснив, що дочка наразі не жаліється на батька, будь-яких порушень з боку [PERSON] до правоохоронних органів за останній час не надходило. Свідок [PERSON] , яка є бабусею дитини, вказала, що з лютого 2025 року [PERSON] проживає разом із нею та внучкою у одному будинку. Зазначає, що раніше її дочка [PERSON] зловживала алкогольними напоями, через що і померла, а батько дитини [PERSON] постійно був на заробітках, а тому вона опікувалася дитиною [PERSON] . Наразі відповідач після звільнення з ЗСУ з лютого 2025р. змінив свою поведінку відносно своєї доньки, піклується про неї, влаштувався на роботу, цікавиться життям дитини, вважає недоцільним позбавляти його батьківських прав. Опитана в судовому засіданні дитина [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позову, зазначила, що дуже любить батька, хоче бути з ним, не бажає залишатися одна, оскільки і так втратила мати. Батько до неї дуже добре відноситься, у неї з ним повне взаєморозуміння і хоче, щоб її виховував батько. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, опитавши дитину, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, 25.07.2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Від даного шлюбу в подружжя народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 06.08.2009 року Бугаївською сільською радою Радивилівського району Рівненської області (а.с. 15). Згідно інформації про склад зареєстрованих осіб у житловому будинку № 98/01.07-15 від 27.03.2023 року, виданою Бугаївським старостинським округом Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] і з нею зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 57. ). Згідно наказу служби у справах дітей Радивилівської міської ради №10 від 16.02.2023 року [PERSON] поставлено на облік, як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Згідно наказу служби у справах дітей Радивилівської міської ради № 38-О від 26.04.2024 року [PERSON] поставлено на облік дітей, які залишились без батьківського піклування (а.с. 46-47). Згідно листа т.в.о начальника служби у справах дітей Крупецької сільської ради №111 від 30.03.2023 встановлено, що було здійснено візит для обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не пустила членів комісії до будинку та поводила себе агресивно (а.с. 52). 22.03.2024 року [PERSON] було влаштовано у КЗ «Обласний центр соціально психологічної реабілітації дітей» РОР (а.с. 58). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 24.08.2024 року Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 115). Згідно довідки [INFO] №3/6268 від 24.07.2024 року встановлено, що [PERSON] 21.07.2024 року був призваний на військову службу до ЗСУ на підставі наказу начальника [INFO] від 21.07.2024 року №290 ( а.с. 118). Згідно Витягу з наказу начальника [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.01.2025 року №109 ОС [PERSON] звільнено у запас (а.с. 129). Відповідно до листа № 1-24/67 від 11.03.2025 року, виданого Радивилівським територіальним центром соціального обслуговування встановлено, що з 10.02.2025 року сім`я [PERSON] перебуває на соціальному обслуговуванні, [PERSON] проживає у будинку тещі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] . Дана сім`я перебуває на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах у зв`язку з безвідповідальним батьківством. Під час візитів до них було повідомлено про зловживання [PERSON] спиртними напоями та вчинення сімейних конфліктів з тещею. (а.с. 145). Згідно довідки №56231-2025 від 20.03.2025 року, виданої ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, встановлено, що [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно даних ІПНП не притягувався (а.с. 147). Згідно характеристики на [PERSON] , виданої 21.07.2025 року №14/01.07-16 встановлено, що [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг зі сторони сусідів на дії [PERSON] не надходило, громадський порядок останній не порушував (а.с. 172). Відповідно до листа Радивилівського професійного ліцею №670 від 25.09.2025 року встановлено, що батько [PERSON] цікавиться навчальними досягненнями доньки. На даний момент батько учениці працює на ТзОВ «Щедра Нива» підсобним робітником, тому має змогу забезпечувати доньку усім необхідним для здобуття освіти. Крім батька [PERSON] , її навчальним процесом цікавиться бабуся [PERSON] . Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності з вимогами ст. ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155\~СК\~України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України, мати/батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У Постанові від 06 травня 2020 року Верховний Суд у справі № 753/2025/19 зазначив, що підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1\~ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише у разі наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 р. у справі № 641/2867/17-ц., у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/9433/17. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №686/16892/20, від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17. У даній справі за сукупністю зібраних та проаналізованих доказів не вбачається, що батько втратив інтерес до дитини та самоусунувся від спілкування із нею та від виконання батьківських обов`язків. У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 зазначається, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічна позиція висловлена ВС у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18, згідно з якою суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено\~статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. У постанові ВС від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 також вказується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Фактичне розірвання сімейних зв`язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Саме той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року). Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що представником позивача не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а зібрані докази не доводять безумовне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків. Аналізуючи викладене вище, суд вважає недоцільним розривати зв`язок дитини з батьком, а тому в задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] слід відмовити.

Outcome: dismissed