Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

У серпні\~2025\~року\~товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Коллект Центр»\~ звернулося\~доКам`янець-Подільського\~міськрайонного суду\~Хмельницької області з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що\~26.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №101255098, згідно з умовами якого відповідач отримала 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Однак відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору, 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги №30-11-65 від 30.11.2021 р. Згідно умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №101255098 від 26.07.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. В подальшому 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт-Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №101255098 від 26.07.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача на день формування позовної заяви становить 37017,75 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4500 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків на дату відступлення права вимоги становить 32517,75 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) заборгованість за договором № 101255098 від 26.07.2021 у розмірі 37017.75 грн., а також стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та 13 000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу на користь ТОВ «Коллект Центр». Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області\~ від 25 серпня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання двічі \~не з`явився, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, а також через оголошення на веб-сайті. Відзиву на позов суду не надано. Будь-яких інших клопотань щодо розгляду справи від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на те, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, а також, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, неявки відповідача, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст.\~280,\~281 ЦПКУкраїни. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 26.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101255098. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що не заперечується відповідачем у поданому відзиві на позову наяву. Згідно предмету договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фіксований кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Відповідно до п.1.2-1.4 кредитного договору сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 26.07.2021 року (строк кредитування). Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та проценті за користування кредитом 25.08.2021 року. Відповідно до п.1.5 кредитного договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії складають 15.00 грн. в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5015 грн. Згідно пункту 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6-1.7 Кредитного договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору. Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №101255098 від 26.07.2021 року містить графік платежів, відповідно до якого встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, зокрема надана сума кредиту в розмірі 5\~000 грн., сплата відсотків за період з 26.07.2021року по 25.08.2021 року становить 5015 грн. Відповідно до анкети-заяви на кредит №101255098 від 26.07.2021 р. між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» погоджені умови кредитування по заявці №101255098, згідно якої сума наданого кредиту становить 5000 грн., строк кредиту 30 днів з 26.07.2021 року по 25.08.2021 року, сума до повернення кредиту 5015 грн., яка складається з процентів за користування кредитом 15 грн., нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Довідкою ТОВ «Фінансова компанія Елаєнс» від 11.07.2025 року підтверджено, що 26.07.2021 року кошти згідно договору №101255098 в сумі 5000 грн., надійшли на номер карти [NUMBER] . Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що [PERSON] уклала договір №101255098 від 26.07.2021 року за допомогою одноразового ідентифікатора V12060 від 26.07.2021 року, номер телефону на який відправлено одноразовий ідентифікатор +380972053216. Відповідно до відомостей про нарахування та погашення кредиту ТОВ «Коллект цент», за кредитним договором №101255098 від 26.07.2021 року заборгованість [PERSON] складає 37017,75 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 32517,75 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач станом на дату звернення позивачем до суду не виконала своїх зобов`язань перед кредитором, доказів протилежного суду не надала. 30.11.2021 року укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101255098. Також 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101255098. Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №101255098 від 26.07.2021 р. на суму 37017,75 грн. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В силу статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку\~кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право\~кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові\~Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа\~910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що\~можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contraproferentem (лат. verbachartarumfortiusaccipiunturcontraproferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу. Згідно зі\~статтею 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з\~статтею 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-979 цс 15. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями\~статті 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №101255098 від 26.07.2021 року не виконала, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4500,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як зазначено вище, 26.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір №101255098, за умовами якого відповідач отримала в кредит грошові кошти у розмірі 5000 грн. на строк 30 днів, тобто до 25.08.2021 року. У кредитному договорі №101255098 від 26.07.2021 р. сторони погодили, що згідно з п. 1.3, п. 1.5.2, п.1.6 договору про споживчий кредит, кредит надається строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01%від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом, яка становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних (базових) умовах. Відповідно до п. 2.3.1.1 договору пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту на певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2 договору. Згідно з п. 2.3.1.2 договору, пролонгація на стандартних умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позивальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.6 договору.У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Оскільки сторони у договорі погодили умови щодо пролонгації кредитування після завершення строку кредитування у 30 днів щоразу ще на 1 день, але на строк, що не перевищує 60 днів, тому строк пролонгації нарахування процентів за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, здійснюється за стандартною (базовою) процентною ставкою, визначеною договором у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним, але не більше пролонгованих 60 днів, а відтак позивач має право на стягнення з відповідача процентів в тому числі і за період пролонгації. При цьому, згідно із поданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованості по кредитному договору №101255098 від 26.07.2021 року \~Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (а.с.14-15), вбачається, що у період із 26.07.2021 року по 25.08.2021 року нарахування відсотків за користування кредитом, перші 30 днів, передбачені п. 1.3 Договору підлягають сплаті проценти у розмірі 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору), що складає: 5 000,00 (сума кредиту) * 0,01% * 30 (днів) = 15 грн. З 26.08.2021 року [PERSON] були нараховані відсотки: з 26.08.2021 р. по 01.09.2021 р. згідно із пунктами 1.6 та 2.3.1.2 кредитного договору, за відсотковою ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що становить 5000 (сума кредиту)* 5%*7 (днів) = 1750 грн. Однак 01.09.2025 року відповідачем [PERSON] було сплачено 500 грн. комісії за пролонгацію кредитного договору, а також 500 грн. тіла кредиту та 500 грн. відсотків за користування кредитом, а тому ТОВ «Мілоан» перейшов на рахування відсотків, відповідно до пільгових умов, що передбачені п. 1.5.2 кредитного договору за період з 02.09.2021 року по 16.09.2021 року, що складає: 4500 (сума кредиту) * 0,01% * 15 (днів) = 6,75 грн. В подальшому у зв`язку з несплатою відсотків, відповідачу [PERSON] були нараховані відсотки: з 17.09.2021 р. по 08.11.2021 р. згідно із пунктами 1.6 та 2.3.1.2 кредитного договору, за відсотковою ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що складає: 4500 (сума кредиту)* 5%*53 (днів) = 11925 грн. Отже, як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON] за укладеним договором про споживчий кредит №101255098 від 26.07.2021року, відсотки нараховувались у період з 27.07.2021 року по 08.11.2021 року, а тому становлять 13167,75 (13696,75-529 грн., які сплачені відповідачем в рахунок погашення відсотків). Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», відповідач [PERSON] вчинила дії щодо продовження строку кредитування на пільгових умовах шляхом сплати комісії за пролонгацію 01.09.2021 року в сумі 500 грн., тіла кредиту та процентів на загальну суму 1029 грн. Таким чином, розмір нарахованих процентів за договором становить 13167,75 грн., що повністю узгоджується із відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101255098 від 26.07.2021 р., долученим позивачем до матеріалів справи. Тобто, сторони 26 липня 2021 року обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами (погодили їх розмір) та відповідальність за порушення умов договору. Також суд вбачає за необхідне зазначити, що позивачу ТОВ «Колект центр» від фактора ТОВ «Вердик Капітал» згідно з договором факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року було продано борг відповідачки [PERSON] в розмірі 37017,75 грн, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 4500 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 32517,75 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року донарахувало відсотків в сумі 19350 грн., що на загальну суму становить 37017 грн., з яких тіло кредиту 4500 грн., заборгованість по відсоткам 32517,75 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення процентів, які нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитними договорами №101255098\~від 26.07.2021р.в\~сумі 19350\~грн.,\~після закінчення\~строку кредитування\~стягненню з\~ [PERSON] \~не підлягають,\~оскільки ці\~проценти \~не існували\~на момент\~переходу прав\~кредитора до\~ТОВ «Вердикт Капітал» та в подальшому до ТОВ «Коллект Центр», а тому вказана сума не може бути присуджена позивачу. Із наданого ТОВ «Мілоан» розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок неналежного виконання обов`язків за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість за відсотками у загальному розмірі 13167,75 грн., яка і підлягає стягненню, зважаючи на те, що наданий розрахунок заборгованості є належним, допустимим і достовірним доказом по справі, і відповідачем спростований не був. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 13167,75 грн. Враховуючи вищевикладене з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в розмірі 17667,75 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 13167,75 грн., а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно з частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено частково, що становить 47,73% від заявлених вимог. Представником позивача ТОВ «Коллект Центр» сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі\~2422,40 грн,\~що підтверджується платіжною інструкцією №0545960050 від 12.08.2025 р. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~156,15 грн. (2422,40 грн * 17667,75 / 37017,75). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст.\~15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що правнича допомога у справі згідно з\~договором про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року ТОВ «Коллект Центр» надавалася адвокатським об`єднання «ЛігалАссістанс». Відповідно до п. 4.1. договору №01-07/2024 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору. Клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги після надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати (п.4.2 договору). Сума визначена в Акті про надання юридичної допомоги, є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає. В акті, зазначеному в п.4.5 договору, сторони можуть визначити іншу вартість юридичної допомоги, ніж була зазначена в заявці. В цьому випадку сторони керуються умовами акту (п. 4.5, 4.6 договору). Факт надання правничих послуг на заявлену суму 13\~000 грн. підтверджується Актом про надання юридичної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог на 47,73% слід пропорційно стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Коллект Центр» 6204,90 грн. (13000 грн. х 47,73%) понесених витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи наведене та

Outcome: partial