Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 06 квітня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4534480, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 11\~000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Первісний кредитодавець свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Загальна сума заборгованості відповідача за договором №4534480 станом на 25.11.2024 становила\~28\~324,52 грн, у тому числі: 10\~999,99 грн заборгованості за тілом кредиту; 13\~474,53 грн заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом; 3\~850,00 грн заборгованості за нарахованими штрафами. 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" укладено договір факторингу №25/11/2024, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4534480. Загальна сума заборгованості відповідача за договором №4534480 станом на 25.11.2024 становила\~28\~324,52 грн, у тому числі: 10\~999,99 грн заборгованості за тілом кредиту; 13\~474,53 грн заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом; 3\~850,00 грн заборгованості за нарахованими штрафами. За період з 26.11.2024 по 31.03.2025 на суму заборгованості нараховано відсотки за користуванням кредитом станом на 31.03.2025 в сумі 34\~649,97 грн. У зв`язку\~з наведеним,\~оскільки відповідач\~своїх зобов`язань\~щодо сплати\~кредитних коштів\~не виконує,\~позивач просить\~стягнути з\~ [PERSON] \~заборгованість за\~договором про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту\~№4534480\~від 06.04.2024\~в сумі\~59\~124,49\~грн, а також стягнути судові витрати по справі. Крім того, позивач просить в порядку ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нарахувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Ухвалою від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Ухвала, з урахуванням вимог ст.ст.190, 272 ЦПК України, вважається врученою відповідачу 19.08.2025. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подав. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права. Судом встановлено, що 06 квітня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4534480 (а.с.86-91, 95-110). Відповідно до умов кредитного договору: сума кредиту 11\~000,00 грн (п.1.2 договору); термін надання кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів (п.1.3 договору); стандартна процентна ставка 2,5% в день (п.1.4.1 договору); знижена процентна ставка 1,25% в день (п.1.4.2 договору). Відповідно до п.6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства штраф у розмірі 25% від суми невиконаного та/або неналежного виконання зобов`язання на кожен 7-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань клієнтом є нездійснення ним сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки сплати платежів, встановлені договором (графіком платежів/новим графіком платежів). Факт отримання [PERSON] коштів підтверджується довідками від сервісу онлайн платежів iPay.ua та Pey Tech таінформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 13.10.2025 №20.1.0.0.0/7-251009/32674-БТ (а.с.81,82,145). 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" укладено Договір факторингу №25/11/2024, на підставі якого Товариство набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4534480 від 06.04.2024 (а.с.30-39). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024, ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4534480 від 06.04.2024 в сумі 28\~324,52 грн (а.с.113-114). З розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4534480 від 06.04.2024 вбачається, що станом на 25.11.2024 заборгованість відповідача становила\~28\~324,52 грн, у тому числі: 10\~999,99 грн заборгованості за тілом кредиту; 13\~474,53 грн заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом; 3\~850,00 грн заборгованості за нарахованими штрафами. За період з 26.11.2024 по 31.03.2025 відповідно до умов договору на суму заборгованості нараховано відсотки за користуванням кредитом станом на 31.03.2025 в сумі 34\~650,00 грн (а.с.83-84, 111-112). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд також виходить з наступного. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною 2 статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1\~ст.1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Зважаючи, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, однак останній їх належним чином не виконав, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості або її погашення, суд вважає, що позов ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 10\~999,99 грн; за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 13\~474,53 грн; 34\~649,9685 грн за відсотками, нарахованими на суму заборгованості за період з 26.11.2024 по 31.03.2025 підлягає задоволенню. Позивач також\~зазначає,\~що за\~договором факторингу\~№25/11/2024\~від 25\~листопада 2024\~року до\~позивача перейшло\~право вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] \~за договором\~№4534480,\~зокрема щодо заборгованості за нарахованими штрафами у сумі 3\~850,00 грн, проте не заявляє вимогу щодо стягнення з відповідача вказаної суми нарахованих штрафів. Щодо нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду в порядку ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України, нарахувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно із ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: 2\~422,40\~грнсудового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.16), та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.19-26, 73, 77-78, 79,80), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed