Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №200943114001 від 22.12.2017, за яким відповідачу було видано кредитну картку з лімітом 31 600 грн. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань станом на 07.05.2025 утворилася заборгованість у сумі 36 466,41 грн, у тому числі 25 773,84 грн основний борг та 10 692,57 грн проценти. Позивач просить стягнути зазначену суму та судові витрати. У поданому відзиві відповідач зазначив, що на підтвердження своїх вимог банк посилається на заяву про приєднання до договору банківського обслуговування, паспорт споживчого кредиту та публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування. Однак, у заяві про приєднання зазначено лише розмір кредитного ліміту 1 000 грн, без зазначення строку повернення кредиту та розміру процентної ставки, що не відповідає вимогам статей 1054, 1055 ЦК України. Паспорт споживчого кредиту, на який посилається позивач, складено до укладення договору, отже, він не може вважатися його частиною або підтвердженням погодження сторонами істотних умов. Відповідач також навів правову позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, якою відступлено від попередніх висновків Верховного Суду щодо включення паспорта споживчого кредиту до складу договору. Вказано, що паспорт споживчого кредиту лише підтверджує виконання банком переддоговірного обов`язку з надання інформації, але не є фіксацією волевиявлення сторін на укладення договору та не містить узгоджених істотних умов. У відзиві також наголошено, що банк, як сторона, яка розробляє умови договорів приєднання, мав обов`язок підтвердити, що на момент укладення договору діяли саме ті умови, на які він посилається. Оскільки ж матеріали справи не містять доказів ознайомлення відповідача з відповідними умовами та тарифами, підписання їх або погодження, надані банком витяги з тарифів і умов не можуть вважатися частиною договору. Відповідач навів посилання на судову практику Верховного Суду та Закарпатського апеляційного суду, зокрема на постанови, в яких зазначено, що у випадку відсутності підписаного документа, який би містив істотні умови договору (предмет, розмір процентів, порядок повернення кредиту, відповідальність сторін), відсутні підстави вважати, що сторони належним чином узгодили умови кредитування. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до контррозрахунку, складеного на підставі банківських виписок, [PERSON] отримано 45 778,44 грн, тоді як сплачено банку 81 048 грн, тобто майже вдвічі більше отриманої суми, що свідчить про відсутність заборгованості. Також наголошено, що банк безпідставно включав до розрахунку нарахування за страховими платежами у сумі 15 446,19 грн, які не передбачені договором. Відповідач звернув увагу суду, що згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати неустойки, штрафів і пені, а тому нарахування таких сум з 24.02.2022 є протиправним і підлягає списанню. Крім того, відповідач навів висновки Великої Палати Верховного Суду (постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц та інші), відповідно до яких після спливу визначеного договором строку кредитування або пред`явлення вимоги за частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється, а його права забезпечуються положеннями частини другої статті 625 ЦК України. Також у відзиві зазначено, що надані банком документи не містять погоджених умов щодо розміру процентів, комісій чи неустойки, а тому нарахування таких платежів є безпідставним. Роздруківки з вебсайту банку не можуть вважатися належними доказами, оскільки їх зміст залежить від волевиявлення однієї сторони, що суперечить статті 81 ЦПК України. Окремо відповідач наголосив, що частина поданих позивачем доказів складена російською мовою, що є порушенням вимог статті 9 ЦПК України та статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Посилаючись на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що позивач не довів наявність належних і допустимих доказів існування зобов`язання у заявленому розмірі, належної форми укладення договору, а також підстав для нарахування процентів, комісій і неустойки. Заяви (клопотання) учасників справи Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про розгляд справи у відсутності представника позивача. 13.10.2025 через підсистему «електронний суд» представником відповідача адвокатом Ракущинцем А.А. подано до суду клопотання, в якому просив приєднати його до системи «Електронний суд». Інші процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2025 вказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В. Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що\~22.12.2017 [PERSON] підписала заяву\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 200943114001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За змістом такої заяви позичальник просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку. Номер кредитної картки миттєвого випуску № [NUMBER] . Просить установити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою кредитний ліміт у сумі 1000,00 грн.; розрахунковий день - 30 число місяця; строк дії кредитного договору, процентна ставка за користування лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної карти встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки. Підписанням заяви позичальник підтвердив, що нею отримана у неушкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що він ознайомлений з правилами користування платіжною карткою і зобов`язався їх дотримуватися. У паспорті споживчого кредиту, який надано [PERSON] до укладення договору про споживчий кредит, та підписано нею, викладено інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту- кредитна лінія, ліміт кредиту 1000,00 грн, строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, процентна ставка 49 %, тип процентної ставки фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування 12566,39 грн. Зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. До кредитного договору представник позивача додав публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які відповідачем не підписана. З довідки про зміну кредитного ліміту за договором № 200943114001 вбачається поетапне коригування банком максимально доступної суми за рахунком 49 26205405525225.UAH: 22.12.2017 встановлено початковий ліміт 1 000,00 грн; надалі ліміт послідовно підвищувався до 5 000,00 грн (08.03.2018), 9 500,00 грн (12.07.2018), 14 500,00 грн (13.12.2018), 19 500,00 грн (04.04.2019), 24 500,00 грн (14.08.2019), 29 500,00 грн (11.12.2019) і 31 600,00 грн (15.12.2020), зафіксовано зменшення ліміту до 28 942,00 грн 27.02.2022 з подальшим відновленням до 31 600,00 грн 03.03.2022. Факт отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не заперечувався. З виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що остання користувалася кредитними коштами, та частково здійснювала платежі на погашення кредиту (тіла та відсотків). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» станом на 07.05.2025, загальна сума грошових вимог позивача до відповідача становить 36 466,41 грн, у тому числі: 25 773,84 грн заборгованість за сумою кредиту; 10 692,57 грн заборгованість за відсотками; 0,00 грн заборгованість за комісією. Сума фактично погашеної заборгованості 35\~445,01 грн. Позивачем АТ «Перший український міжнародний банк» було направлено відповідачу письмову вимогу /повідомлення/ Вих.№№KHO-44.2.1/192 про погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 36 466 грн 41 коп протягом 30 днів з дня отримання повідомлення, однак така залишишено без виконання. Оцінка суду Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ПУМБ"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ «ПУМБ» вказувало, що порядок укладання та виконання умов кредитного договору, у тому числі й щодо встановлення кредитного ліміту, нарахування відсотків регламентовано Публічною пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з нею, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1\~статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом змінювались. Спірний документ не підписано відповідачкою, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла [PERSON] та погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування від 22.12.2017. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» відповідачка розуміла та погодилася з ними при зверненні до позивача з метою отримання банківських послуг. Крім того суд вважає за необхідне зауважити, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до\~Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною 3 цієї статті (частина 2\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До того ж, в паспорті споживного кредиту від 22.12.2029 зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в Паспорті споживчого кредиту з врахуванням певних умов. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, провадження №61-14545сво20. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Як вбачається з виписки по картці за період з 22.12.2017 по 07.05.2025 [PERSON] активно користувалася карткою, проводила нею розрахунки, знімала кошти та поповнювала картку. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту нею не подавалось. Проте, відповідно до виписки по картці, позивач нараховував відповідачу в рахунок заборгованості за кредитом відсотки, правомірність нарахування яких позивач не довів перед судом, у зв`язку з чим сума заборгованості відповідачки за Договором складає лише різницю між фактично отриманими коштами та загальною сумою фактично внесених коштів на рахунок. З наданих позивачем документів убачається, що за період з 28.02.2018 року по 30.05.2024 року відповідачкою [PERSON] було внесено на рахунок банку грошові кошти як «фактичне погашення» в загальному розмірі 35445,01 грн, що перевищує заборгованість по тілу кредиту. Таким чином, з огляду на те, що сума фактичних надходжень перевищує суму тіла кредиту, суд не вбачає підстав для висновку про наявність заборгованості відповідачки перед позивачем. Відповідно, вимоги про стягнення заборгованості є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З цих підстав,

Outcome: dismissed