Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко Валентини Василівни (21001 м. Вінниця, вул. Довженка, 36, оф. 2) за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] ( [ADDRESS] ) про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру про реєстрацію смерті від 18.10.2024 року виданого муніципалітетом міста Котор в Чорногорії. [PERSON] на момент її смерті на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 24.04.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.M., витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2019 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 24.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] її онукам [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку з цим, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належну їй вказану квартиру. Позивачка [PERSON] подала до приватного нотаріуса Терещенко В.В. засобами поштового зв`язку: - заяву від 1.04.2025 року зареєстровану в реєстрі за № 2-8, в якій вона повідомила про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; - заяву від 1.04.2025 року зареєстровану в реєстрі за № 2-10, в якій вона повідомила про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь своєї матері [PERSON] . Дані заяви були надіслані 1.04.2025 року засобами зв`язку та отримані приватним нотаріусом 9.04.2025 року. Вказані обставини підтверджуються заявами позивачки від 1.04.2025 року, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Терещенко Валентини Василівни від 5 травня 2025 року № 36/01-12 та матеріалами спадкової справи. Крім позивачки спадщину також прийняла інший спадкоємець за заповітом [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. За результатами розгляду заяв позивачки приватним нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 5.05.2025 року № 36/01-12, якою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Свою постанову приватний нотаріус мотивувала тим, що враховуючи одночасне подання заяви про прийняття спадщини та заяви про відмову від прийняття спадщина на користь спадкоємця за законом не дає можливість визначити, яку саме дію позивачка мала намір вчинити. Позивач вважає, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.05.2025 року № 36/01-12 є незаконною та підлягає скасуванню. Просила суд, \~ \~ \~ \~визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Терещенко Валентини Василівни від 5 травня 2025 року за № 36/01-12 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача Гурба М.В. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі,просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове зсідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином. 02.07.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву приватного нотаріуса Терещенко В.В. у якому вказано, що 05 травня 2025 року, приватним нотаріусом Терещенко В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії гр. російської федерації [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . На позовну заяву гр. російської федерації [PERSON] , повідомляю наступне. В Постанові зазначено, що статтею 1274 Цивільного Кодексу України встановлено право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи, за якою спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Дійсно, гр. Російської федерації [PERSON] відмовилась від спадщини на користь спадкоємця за законом. Однак, на момент виготовлення заяви спадкоємець за заповітом може і не знати зміст, умови та текст заповіту. Згідно п. 5. Ст. 1273 Цивільного Кодексу України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Тобто при отриманні заяви про відмову від спадщини, нотаріус має взяти до уваги факт відмови від спадщини, та при видачі свідоцтва про право на спадщину керуватись нормами чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини. В зв`язку з цим повідомляю, що вказана в позовній заяві заява про відмову від спадщини є дійсною, та такою що відповідає нормам українського законодавства. Також додатково повідомляю, що вказана заява зареєстрована в реєстрі третім секретарем Генерапьного консульства Росії в Данангі (В`єтнам) 01 квітня 2025 року за реєстром № 2-10, а заява про прийняття за реєстром № 2-8. Тобто заява про відмову від спадщини є останньою заявою, з якою заявниця звернулась в консульську установу. Тому не вбачається зрозумілим, яка саме заява є вірною та має бути долучена до матеріалів спадкової справи. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, покладалась на розсуд суду. Суд, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру про реєстрацію смерті від 18.10.2024 року виданого муніципалітетом міста Котор в Чорногорії (а.с.11). [PERSON] на момент її смерті на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 24.04.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.M., витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2019 року (а.с.14-15). За життя [PERSON] склала заповіт від 24.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М.(а.с.17). Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] її онукам [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку з цим, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належну їй вказану квартиру. Позивачка [PERSON] подала до приватного нотаріуса Терещенко В.В. засобами поштового зв`язку: - заяву від 1.04.2025 року зареєстровану в реєстрі за № 2-8, в якій вона повідомила про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; - заяву від 1.04.2025 року зареєстровану в реєстрі за № 2-10, в якій вона повідомила про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь своєї матері [PERSON] . Дані заяви були надіслані 1.04.2025 року засобами зв`язку та отримані приватним нотаріусом 9.04.2025 року(а.с.18-19). За результатами розгляду заяв позивачки приватним нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 5.05.2025 року № 36/01-12, якою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Свою постанову приватний нотаріус мотивувала тим, що враховуючи одночасне подання заяви про прийняття спадщини та заяви про відмову від прийняття спадщина на користь спадкоємця за законом не дає можливість визначити, яку саме дію позивачка мала намір вчинити (а.с.20-21). Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно з ст. 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні. Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов`язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов`язково обґрунтовуватися причини такої відмови. Згідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним. Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. В матеріалах спадкової справи № 03/2025 [PERSON] 1941 року народження померлої [INFO] міститься дві заяви позивачки [PERSON] - заява від 1.04.2025 року зареєстровану в реєстрі за № 2-8, в якій вона повідомила про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; - заява від 1.04.2025 року зареєстровану в реєстрі за № 2-10, в якій вона повідомила про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь своєї матері [PERSON] . Відповідно до п.п.5,6 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Тобто, вказана в позовній заяві заява про відмову від спадщини є дійсною, та такою що відповідає нормам українського законодавства. Вказана заява зареєстрована в реєстрі третім секретарем Генерапьного консульства Росії в Данангі (В`єтнам) 01 квітня 2025 року за реєстром № 2-10, а заява про прийняття за реєстром № 2-8. Тобто заява про відмову від спадщини є останньою заявою, з якою заявниця звернулась в консульську установу, вона нею не відкликана, та в силу ст. 1273 ЦК України - є безумовною і беззастережною. Згідно ч. 3, 4 ст. 49 вказаного Закону нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed