Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

29.08 2025 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з Дніпровського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла цивільна справа з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ТОВ «Укр Кредит Фінанс») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який позивач мотивує тим, що 21.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] , за допомогою веб-сайту kreditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1384-2019. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С7218, підтверджено ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту\~6200,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 15 днів; промо-ставка -1,75%, знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка - 2,50 % в день. Позивач, через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 на карту отримувача - відповідача, чим виконав свої зобов`язання за Договором. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Станом на 14.07.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 50375,00 грн, прострочена заборгованість за кредитом 6200,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44175,00 грн. Разом з цим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 21002,50 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором у розмірі 29372,50 грн. Враховуючи, вищезазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь неповну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом\~6200,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами\~23172,50 грн, що разом становить 29372,50 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 01.09.2025 у справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. 07.10.2025 представником відповідача адвокатом Ямою Д.М. подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки позов недоведений належними та допустимим доказами. Так, сторона відповідача не заперечує необхідність повернення кредитних коштів, які реально були отримані у розмірі 6200,00 грн., а також нарахування на цю суму 3% річних і інфляційних втрат, якщо такі позовні вимогу будуть заявлені. Що стосується відсотків, то належних доказів ознайомленні відповідача з цими умовами (включно з умовою 260000% річних), так і згоди відповідача на такі умови. Зазначає, що позивачем в порушення вимог ст.95 ЦПК України не надано оригіналів письмових доказів. Належним чином засвідчених копій теж не надано. Будь-якого розрахунку боргу, виконаного уповноваженою особою позивача на підставі документів первинної фінансової звітності до позову теж не надано. Нібито «підписані ЕЦП» документи є файлами, які належать кредиторові, зберігаються на належних кредиторові електронних носіях, вони жодним чином не захищені і ніхто не може бути упевнений в тому, що вони не зазнали змін. Відповідач не погоджував ані розмір, ані строк отримання кредиту. Також він не погоджував розмір процентів, як звичайних, так і підвищених. Просить відмовити у позові. Представник позивача в судове засідання не прибув, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Яма Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023. Цим законом доповнено ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Кредитний договір між сторонами у даній справі було укладено 21.04.2024, тобто після набрання чинності\~Законом України « Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мало привести свою діяльність та документи у відповідності з вимогами цього\~Закону. Відповідно до ст.15,\~16 ЦК України, ст.4,\~5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,\~6,\~627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,\~526,\~530\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост.625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Окрім того, відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд встановив, що 21.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1384-2019, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором С7218. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 6200 грн строком на 300 календарних днів (дата повернення кредиту 14.02.2025), а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 4.7 кредитного договору сторони передбачили тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,50 % за кожний день користування кредитом (п. 4.10 договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 267994,25 % (п.4.13 договору). Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору становить 52700,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14 договору). Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника з використанням вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6 договору). У розділі 13 «Реквізити сторін», серед іншого, зазначені ПІБ позичальника, дані його паспорта, РНОКПП, номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 6200,00 грн. підтверджено: довідкою\~ ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1384-2019 від 21.04.2024, яка свідчить про те, що за допомогою системи LiqPay 21.04.2024 здійснено платіж №2452621706 на платіжну картку [NUMBER] з призначенням "видача кредиту" у сумі 6200 грн.; листом АТ КБ "ПриватБанк" від 22.07.2025, яким повідомило про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019, у тому числі, по платежу №2452621706 на платіжну картку [NUMBER] за договором № 1384-2019 в сумі 6200,00 грн. Згідно з детальним розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 14.07.2025 за кредитним договором № 1384-2019 від 21.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 50375,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 6200,00 грн, заборгованість за відсотками 44175,00 грн. Відповідно до ст.12,\~13,\~81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» таким, що підлягає частковому задоволенню. Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. В даній справі суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В даній справі судом встановлено, що договір №1384-2019 від 21.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено в електронному вигляді із застосуванням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С7218» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті\~11\~і статті\~12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Зокрема, у вказаному договорі сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів тощо. Договір №1384-2019 від 21.04.2024 є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався. Доводи представника відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження укладення цього договору, не можуть бути взяті до уваги, оскільки за нормами Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідачем не надано. Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що його персональні дані (зокрема, особисті дані, паспортні дані, РНОКПП, номер телефону тощо) були використані Товариством для укладення договору про надання споживчого кредиту від його імені. У матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення відповідача до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій. Відповідно до положень ч. ч. 1 - 3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Із наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина 3 статті 100 ЦПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини 2 статті 76 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх вимог надав суду електронні докази в паперовому вигляді, завіривши їх належним чином (шляхом накладення електронного підпису, оскільки позов та додані до нього додатки подані до суду через систему «Електронний суд»), відповідність їх оригіналу у суду не викликає сумнівів. Правомірність укладеного кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Також суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути разом з процентами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Крім того, відповідач не заперечує з приводу отримання ним суми кредиту за вказаним договором у розмірі 6200,00 грн., про що зазначає його представник у відзиві. Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів, отриманих в кредит, разом процентами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, Позивач, пред`явивши вимогу про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками. У розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 14.07.2024 сукупна сума заборгованості [PERSON] за відсотками у період з 21.04.2024 14.07.2025 становить 44175,00 грн. У позовній заяві позивач зазначив, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 21002,50 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором у розмірі 29372,50 грн. Отже, остаточно позивач просив стягнути, крім тіла кредиту у розмірі 6200 грн, заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 23172,50 грн. Розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджується відповідним розрахунком, який узгоджується з умовами кредитного договору, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при ухваленні цього рішення. При цьому, суд враховує, що відповідач та його представник обґрунтованих заперечень проти позову в частині заборгованості за тілом кредиту не надали і жодним чином позовні вимоги в цій частині не спростували. Щодо позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 23172,50 грн суд виходить з наступного. 22.11.2023 прийнято Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» « 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023. Цим законом доповнено ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування", відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія п. 5 розділу І\~цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Разом з цим, частиною 4 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього\~Закону. У даній справі договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] про відкриття кредитної лінії №1384-2019 було укладено 21.04.2024, тобто після набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мало привести свою діяльність та документи у відповідності з вимогами цього\~Закону, зважаючи на порядок укладення договору із [PERSON] . Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів\~2.5%, протягом наступних 120 днів\~1,5%. Однак, перехідні положення законопроекту застосовується, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосується особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частина 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу 1\~цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Зазначене указує на те, що строк встановлений в п. 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~встановлювався для договорів укладених до набрання чинності\~Законом України « Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», якщо строк дії договорів продовжувався після набрання чинності Законом. Таким чином, умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1% є нікчемними в силу положень частини 5 статті\~8\~та частини 5 статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд погоджується з доводами представника відповідача адвоката Ями Д.М. про неправомірність встановлення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у договорі фіксованої процентної ставки у розмірі 2,50 % за кожен день користування кредитом, оскільки позивачем проігноровано положення ст.\~8\~ЗУ «Про споживче кредитування"» якою встановлено вимоги, що денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1% . Проте суд не може погодитися з доводами представника відповідача, що в даному випадку її застосувати неможливо, оскільки проценти в кредитному договорі є неузгодженими між сторонами. Суд враховує, що відповідно до п. 4.7 та п.4.10 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою. Стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою). Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 1,75% за кожен день користування кредитом протягом перших 15 календарних днів першого базового періоду (п.10.1 договору). Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії 1384-2019 від 21.04.2024, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.10 та 10.1 кредитного договору), відповідно яких процентна ставка становить 1,75% за кожен день користування кредитом протягом перших 15 календарних днів, а в подальшому за процентною ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом до 14.02.2025. Таким чином, доводи представника відповідача про неузгодження між сторонами в кредитному договорі процентів, є помилковими. Оскільки договір про відкриття кредитної лінії №1384-2019 укладено 21.04.2024 тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24.12.2023), отже, станом на дату укладення договору кредитодавець міг застосовувати максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», лише у розмірі 1 %. Отже, у період з 21.04.2024 по 14.02.2025 (строк дії договору) розмір денної процентної ставки, які мала сплачувати позичальник, ураховуючи заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6200 грн, становить 62 грн (1 %), і станом на 14.02.2025 загальний розмір заборгованості за відсотками складає 18600 грн (62 грн х 300 днів), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1384-2019 від 21.04.2024 в сумі 24800 грн, з яких: тіло кредиту 6200 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 18600 грн. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 2045,23 грн з розрахунку: 24800,00 грн. х 100% : 29372,50 грн =84,43%; 84,43% х 2422,40 грн. : 100% = 2045,23 грн.

Outcome: partial