Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області, Друга уманська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикова О.І., про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , [INFO] . Також у нього був рідний брат [PERSON] , [INFO] , який є також сином [PERSON] . [INFO] їх мати [PERSON] померла. Як стало відомо позивачу, за життя, померла склала 3 заповіти, а саме: 11 січня 1994 року, на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Оксанина, Уманського району, Черкаської області, на свого сина [PERSON] ; 23 вересня 2014 р. на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124385500:03:000:0908, площею 4,2058 га, розташовану у адмінмежах Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка заповідалась [PERSON] ; \~ \~ \~ \~25 вересня 2014 року на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на свого сина [PERSON] 05 серпня 2015 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящуком Д.О. було видано відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-1273. Також, до державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В., звернувся [PERSON] для прийняття спадщини за заповітом від 25 вересня 2014 року та в подальшому було відкрито спадкову справу. [INFO] [PERSON] помер, так і не встигнувши отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Вказує, що 29.01.2019 року він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Вострикової О.І. про прийняття спадщини після смерті [INFO] свого рідного брата [PERSON] . У липні 2019 року він звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В процесі розгляду справи, судом було витребувано спірні заповіти та при ознайомленні з ними він побачив, що підпис померлої матері на заповітах не відповідає підпису померлої у наявних у нього документах, де вона розписувалася або робила записи власноруч. Таким чином, все вище наведене дає підстави вважати що спірні заповіти, які були складені померлою [PERSON] порушують права позивача, як спадкоємця першої черги за законом, на усе спадкове майно, так як позивач є рідним сином спадкодавця. Просить визнати недійсним: заповіт від 23 вересня 2014 року, померлої [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , складений на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , який посвідчений секретарем виконавчого комітету Оксанинської сільської ради Костенко Л.В. та зареєстрований за реєстровим № 45; заповіт від 25 вересня 2014 року, померлої [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , складений на користь [PERSON] , [INFO] , який посвідчений секретарем виконавчого комітету Оксанинської сільської ради Костенко Л.В. за реєстровим № 47. 30.06.2023 р. від відповідача [PERSON] до суду надійшов Відзив на позовну заяву, який підписаний його представником адвокатом Прудивусом М.А., в якому зазначає, що після смерті [PERSON] серед спадкоємців першої черги був на ряду з позивачем також його рідний брат - [PERSON] , який помер [INFO] . За життя спадкодавиці він близько товаришував з її сином [PERSON] та допомагав коштами і фактично про це також безпосередньо відомо позивачу. В 2014 році, ще за життя покійної [PERSON] , остання попрохала для свого сина [PERSON] (позивача в справі) щоб він позичив кошти в сумі 45000 грн., які йому були потрібні для будівництва дачі поблизу м. Києва в Житомирській області, на що він погодився. Про позику коштів [PERSON] надала йому розписку. Після смерті [PERSON] та проведення поминальних обідів, на організацію яких він також, як близька людина, надавав її синам кошти, він мав розмову з позивачем [PERSON] та його нині покійним братом [PERSON] , останні не претендували на земельну ділянку товарного сільгоспвиробництва, та йому також відомо, що [PERSON] усно домовився з позивачем про те, що батьківську хату в с. Оксанино з присадибними ділянками спадкуватиме він. Отже, позивач не подавав заяви про спадкування після смерті матері [PERSON] через те, що був обізнаний, що в разі його спадкування по обов`язковій частці він [PERSON] , вимушений буде подавати також кредиторську вимогу спадкоємцям, що прийняли спадщину. Про те, що в позивача та його брата немає претензій стосовно спадкування ним земельної ділянки, а нині покійним [PERSON] - батьківської хати в с. Оксанино з присадибними земельними ділянками, позивач та [PERSON] йому написали розписки. Зауважує, що в липні 2019 року позивач [PERSON] вже подавав позов до нього з приводу спадкування після смерті матері, а саме, просив суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 7 лютого 2023 року в справі, з якої позивач [PERSON] в дану справу подав лише ухвали, було відмовлено в задоволенні його позову (справа №705/3222/19), означене рішення суду набрало законної сили 10 березня 2023 року. Отже, означеним рішенням встановлено, що позивач [PERSON] не прийняв спадщину після смерті його матері. В ході розгляду означеної справи суд, серед іншого надав і правову оцінку поданої позивачем [PERSON] , з його нині покійним братом, відповідачеві [PERSON] заяви, що складена ще в 2014 році про те, що в [PERSON] немає претензій відносно [PERSON] з приводу спадкування ним майна після смерті матері. Інші доводи, що викладені в позові, є необгрунтованими та явно неправдивими. Крім того, з моменту обізнаності позивача з існуванням заповіту його матері на ім`я відповідача - 2014 рік, моменту написання ним [PERSON] заяви (подана до суду в копії та подавалась аналогічно в справі №705/3222/19 й проаналізована в рішенні суду) пройшло вже близько 9-ти років, що також свідчить про пропуск ним строку позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кушнеренко Т.В. в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Прудивус М.А. в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача в матеріалах справи наявна заява в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність відповідача. Позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Бабанської селищної ради в судове засідання не з`явився, попередньо на адресу суду подав заяву в якій просить розглянути справу без участі їх представника. Завідувач Другої уманської державної нотаріальної контори Діброва Л.М. в судове засідання не з?явилася, попередньо подала суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника контори, не заперечує проти задоволення позову. Приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикова О.І. в судове засідання не з?явилася, однак в матеріалах справи наявне клопотання нотаріуса про виключення її з числа третіх осіб у зв?язку з тим, що вирішення справи по суті ніяким чином не впливає і не вплине на її права і обов?язки. Крім того, нотаріус зазначила, що позивач [PERSON] не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] (у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини йому відмовлено рішенням Уманського міськрайонного суду від 07.02.2023 у справі №705/3222/19), а тому, наявність заповітів від її імені і порушення його прав як спадкоємця І черги спадкування за законом, є досить спірним. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.11.1949 року, в с. Оксанино Бабанського р-ну Київської обл. [INFO] народився [PERSON] , мати дитини - [PERSON] , актовий запис №43 (а.с.16 т.1). Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.1973 року, в с. Оксанина Уманського р-ну Черкаської обл. [INFO] народився [PERSON] , мати дитини - [PERSON] , актовий запис №56 (а.с.15 т.1). [INFO] в с. Оксанина Уманського р-ну Черкаської обл. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.11.2014 року, актовий запис №20 (а.с.17 т.1). За життя, 23.09.2014 року [PERSON] склала заповіт на належну їй земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124385500:03:000:0908, площею 4,2058 га, розташовану у адмінмежах Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, яку заповіла [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Оксанинської сільської ради Костенко Л.В. та зареєстрований у реєстрі за № 45 (а.с.20 т.1). 25.09.2014 року [PERSON] склала заповіт на належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Уманський район, село Оксанина, який заповіла [PERSON] , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Оксанинської сільської ради Костенко Л.В та зареєстрований у реєстрі за № 47 (а.с.21 т.1). 05 серпня 2015 року, державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящуком Д.О. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку за № 1-1273 (а.с.22 т.1) та 05.08.2015 [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.50 т.1). В матеріалах справи містяться заяви [PERSON] та [PERSON] від 01.11.2014 в яких зазначено, що останні на державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім`я [PERSON] , кадастровий номер 7124385500:03:000:0908, не претендують (а.с.53,54 т.1). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2018 (а.с.18 т.1). Право власності на спадкове майно після смерті матері не оформив. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.02.2023 № 705/3222/19 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. Зокрема, судом встановлено, що: «Позивач не відноситься до числа осіб, які відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину без подання нотаріусу письмової заяви. Як встановлено судом, строк в межах якого позивач повинен був звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] визначений з 08.11.2014 до 08.05.2015. Позивач у зазначений період не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також позивач не надав належних та допустимих доказів того, що з 08.11.2014 до 08.05.2015 відбулися події пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень» (а.с.55-58 т.1). У листі Про надання інформації від 20.04.2023 р. № 90/01-16 приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикової О.І., що адресований [PERSON] , зазначено: «...У моєму провадженні знаходиться спадкова справа № 157/2018, заведена до майна померлого [INFO] [PERSON] . 29.01.2019 до спадкової справи була долучена подана Вами заява про прийняття спадщини після смерті брата. До спадкування майна, що залишилося після смерті Вашого брата - [PERSON] , закликалися спадкоємці за заповітом і за законом (на обов`язкову частку). Згідно положень статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, у випадку звернення спадкоємців щодо оформлення їх прав на майно, не охоплене заповітом, закликатимуться спадкоємці 1 черги, які прийняли спадщину. Ви є спадкоємцем за законом II черги, тому права на спадкування майна після смерті брата Ви не одержуєте» (а.с.24 т.1). У листі Про виконання ухвали про витребування доказів у цивільній справі № 705/2366/23 (2/705/1578/23) від 30.11.2023 № 229/01-16 приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикової О.І. зазначено, що: «...Позивач по справі [PERSON] по цій спадковій справі відноситься до спадкоємців II черги, яка до спадкування не закликалася у зв`язку з наявністю спадкоємця по заповіту і спадкоємців I черги (ст. 1223, ч. 2 ст. 1258 ЦК України). Позовні вимоги [PERSON] стосуються визнання недійсними заповітів [PERSON] . Позивач зазначає у своєму позові, що є сином [PERSON] і в липні 2019 року звертався до Уманського міськрайонного суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що свідчить про неприйняття ним спадщини у встановлені законодавством строки. На підставі цієї позовної заяви було відкрито провадження 05.09.2019 у справі №705/3222/19, при цьому позивач приховує той факт, що у задоволенні позову йому було відмовлено рішенням суду від 07.02.2023. Таким чином, позивач не подає і не може подати жодного доказу прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , а тому, заявлення ним вимог про визнання заповітів недійсними може бути розцінено як зловживання ним процесуальними правами...» (а.с.165 т.1). Крім того, у наданих приватним нотаріусом Востриковою О.І. матеріалах спадкової справи № 157/2018 наявні відповіді від 21.02.2019 № 108/02-14 та від 06.03.2019 № 173/02-14, адресовані ГТУЮ у Черкаській області на звернення [PERSON] , в яких зазначено, що: «...29.01.2019 до цієї спадкової справи була долучена подана [PERSON] заява про прийняття спадщини, братом спадкодавця, котрому було роз`яснено положення Цивільного кодексу України щодо черговості спадкування за законом і щодо строків для прийняття спадщини. У зв`язку із відсутністю у заявника свідоцтва про народження спадкодавця, мною був отриманий витяг з ДРАЦС про народження спадкодавця і долучений до матеріалів спадкової справи. 30.01.2019 була подана заява про прийняття спадщини дружиною спадкодавця - [PERSON] . ...». «...26.02.2019 на мою адресу надійшла заява дочки спадкодавця [PERSON] - [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця - [PERSON] , яка долучена мною до матеріалів спадкової справи №157/2018 (вх. №64/02-14). ...» (а.с.167,168,169,170 т.1). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Тлумачення статей 15, 16 ЦК України свідчить, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Таким чином через відсутність в позивача на момент подання позовної заяви порушеного права - права спадкувати через пропуск ним встановленого строку для прийняття спадщини, в нього і відсутнє право вимоги визнавати заповіти недійсними. Інших доказів, на підтвердження зазначених у позові обставин, позивачем суду не надано. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Однак доказів порушення прав позивача суду не надано. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed