Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07.06.2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюбі. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що поступово призвело до того, що позивач та відповідач стали чужими людьми. Позивач вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На примирення позивач не згодна, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 27.08.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 04.09.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Ярмоловича О.Є., якою недоліки позовної заяви було усунено. Ухвалою суду від 05.09.2025 було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, проте представник позивача надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без їхньої участі, зазначив, що позов підтримують та на заочний розгляд справи згодні. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, судом належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та фактичного проживання та оголошенням на офіційному сайті суду, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив та заявою позивачки, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївській області, про що складено актовий запис №137 /а.с24/. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved