Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.09.2025 позов [PERSON] до [PERSON] про компенсацію за належну частку у спільному майні подружжя - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за належну частку у спільному майні подружжя в сумі 337500,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору 3375,00 грн. 06.10.2025 на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з витрат на проведення оцінки майна в розмірі 6000 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн. Ухвалою суду від 04.11.2025 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача -\~адвоката Міхо\~К.В.про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ваховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін. Представник позивача - адвокат Міхо К.В. подав до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача та її представника, вимоги заяви підтримує. Представник відповідача проти ухвалення додаткового рішення заперечує. У своїх поясненнях вказав, що вартість за проведення оцінки визначена однією сумою: і за земельну ділянку, і за звіт визначення вартості будинку, що унеможливлює встановлення вартості послуг саме з визначення вартості будинку. Просив, без його участі здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи № 760/2739/24, заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Судом встановлено, що при ухваленні рішення від 30.09.2025 не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а тому суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у цивільній справі. Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК України). Так, згідно звіту про оцінку житлового будинку № 20.06.2024-4, який складений ТОВ "СПЕЦЮСТ", його вартість складає 675000 грн, який і був врахований судом при ухваленні судового рішення. Також в матеріалах справи міститься звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно заявки на проведення грошової оцінки та договору №19.06.2024-02 від 19.06.2024 , предметом оцінки були будинок та земельна ділянка. Відповідно до акту приймання-передачі послуг (виконаних робіт) від 20.06.2024 за договором №19.06.2024-02 від 19.06.2024 вартість наданих послуг становить 6000 грн. Згідно з платіжною інструкцією представником позивача адвокатом Полтавською Н.В. сплачено 6000 грн. При розгляді справи судом був врахований лише звіт про оцінку будинку, який і був предметом розгляду цієї цивільної справи. Водночас, позивачем надані докази понесення витрат за надані послуги загальною сумою: і за земельну ділянку, і за житловий будинок, що унеможливює визначення судом вартості послуг саме за проведення звіту з оцінки будинку, а тому не вбачає підстав для стягнення з відповідача 6000 грн понесених витрат.

Outcome: partial