Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 03.11.2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.11.2025 року. Позивач, [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Стойки Надії Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення та скасування запису про державну реєстрацію права власності. Мотивуючи позов тим, що 15 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством, комерційний банк Приват Банк та [PERSON] укладено договір іпотеки нерухомого майна, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д. за №2302 27 липня 2017 року, позивач від приватного нотаріуса Ужгородського міськрайонного нотаріального округу довідався про те, що він уже не є власником належного йому будинку за адресою: [ADDRESS] . Натомість згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №930606668 від 27.07.2017р., права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 220,2 м.кв., житловою площею 77,9 м.кв., зареєстровано за ПАТ КБ «Приватбанк», номер запису про право власності: 17417738, дата державної реєстрації 26.10.2016р., державний реєстратор: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, підстава виникнення права власності: Договір іпотеки, серія та номер: 2345, виданий 15.06.2007р., видавник: ПН Ужгородського МНО Резванова І.Д.; повідомлення, серія та номер: 30.1.0.0/2-008, виданий 09.03.2013р., видавник: ПАТ КБ «Приватбанк», повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 18.10.2016р., видавник: ПАТ КБ «Приватбанк». Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32349959 від 21.11.2016р., приватний нотаріус Стойка Надія Михайлівна, Тячівський районний нотаріальний округ, Закарпатська обл. Пуйко В., вважає дії відповідачів незаконним, такими, що порушують його право власності, оскільки в порушення ст.ст. 35,37 ЗУ «Про іпотеку» Відповідач-1 надав Відповідачу-2 на підтвердження виконання вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», Лист №30.1.00/2-008 від 09.03.2013 р., який позивач не отримував та строк пред`явлення якого сплив (трирічний загальний строк позовної давності), про що заявляє позивач. Інше повідомлення датоване 18.10.2016р., а дата державної реєстрації здійснена 26.10.2016р. (тобто через 8 днів) після написання відповідного повідомлення, в той час, як ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачає строк на попередження не менш ніж тридцятиденний строк. За твердженням позивача, друге повідомлення також йому не було надіслано та не отримано ним. Також позивач вказує на те, що відповідачем не дотримано вимог п. 61. Постанови КМУ №1127 від 25.12.2015р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Дані грубі порушення ЗУ «Про іпотеку», Постанови КМУ №1127 від 25.12.2015р. призвели до того, що в незаконний спосіб житловий будинок вибув з власності позивача. Позивач вказує на порушення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» Позивач наголошує на тому, що спір між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» вже неодноразово розглядався в судових інстанція в яких винесено остаточні рішення. Однак Відповідач-1 намагається в інший, незаконний спосіб (ніж той який визначений судом) позбути позивача права власності на його єдине житло. У позовній заяві вказано на те, що 29 січня 2015 року, Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області у справі №712/21685/12, вирішено наступне: В рахунок погашення, заборгованості [PERSON] за кредитним договором №MKA7GA00000265 від 26 вересня 2007 року в розмірі 140 788,61 дол. США, що за курсом НБУ від 19.10.2012 року складає 1 125 323, 32 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: будинок, загальною площею 220 кв.м, житловою площею 77,90 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселити [PERSON] з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку у органах МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення підлягає зверненню до виконання після закінчення дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, №1304-VII. З огляду на вищенаведене рішення суду, яке набуло законної сили, встановлено приюдиційний характер щодо звернення стягнення на спірний будинок, а саме зупинене звернення стягнення на час дії мораторію. Позивач зазначає, що згідно Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті що набрав чинності з 07 червня 2014 року та діяв на день подання позову та поширюється на відповідача до яких пред`явлено вимоги як іпотекодавця за договорами іпотеки на яких ґрунтується позов. Так, позивачу належить будинок який використовуються для житла і є єдиним місцем їхнього проживання, розмір якого не перевищує площі 250 м.кв., та позивач не підпадає під дію п.6 Закону.. Зазначені обставини підтверджуються витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. З огляду на вищенаведене, перехід права власності в будь-який спосіб заборонене на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що не було враховано відповідачами під час здійснення оскаржуваних дій. Окрім того, [PERSON] , покликаючись статтю 17 Закону України "Про охорону дитинства", 177 Сімейного кодексу України, статтю 16 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року,ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», зазначає, що на момент проведення державної реєстрації права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на будинок за адресою: [ADDRESS] , в даному будинку були зареєстровані та проживали неповнолітні діти позивача, син - [PERSON] [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та донька рідної сестри - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною будинковою книгою, копія якої додається. Відтак, на проведення державної реєстрації права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на будинок за адресою: [ADDRESS] , відповідач зобов`язаний був отримати дозвіл органу опіки та піклування. Однак, жодного дозволу органу опіки та піклування для реєстрації права власності на нерухоме майно, де проживають неповнолітні діти відповідач не отримував. Відтак, при проведенні оскаржуваних дій та прийняття оскаржуваного рішення, відповідачі допустили грубі порушення законодавства України, кожне із яких окремо та в своїй сукупності свідчать про незаконність таких дій. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial