Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] пред`явив через Самарський районний суд міста Дніпра позов до [PERSON] на предмет повернення позики в сумі 400 000 грн. за договором, укладеним у простій письмовій формі 01 серпня 2013 року на строк до 01 серпня 2023 року, з підстав прострочення зобов`язання, оскільки після отримання від позивача коштів позики в повному обсязі відповідач станом на день подання позову не повернув, в позасудовому порядку відмовляється повертати борг, посилаючись на відсутність коштів. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 05 травня 2025 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 травня 2023 року вказана позовна заява передана судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. З відкриттям загального позовного провадження, після отримання в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, за ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 28 липня 2025 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності у підготовчому засіданні проведена її підготовка із вжиттям заходів забезпечення позову і без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 17 вересня 2025 року у зазначеній цивільній справі закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви, а так само не подавав і заяви про визнання позову. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позивач наполягає на задоволенні позову з наведених у ньому підстав, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з відсутністю поштового обігу з м. Маріуполь Донецької області та місто Донецьк, де зареєстрований відповідач, і які знаходиться на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання здійснено шляхом розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про виклик до суду. Інших відомостей про місцезнаходження відповідача, його адреси як тимчасово переміщеної особи, відомостей про місце роботи суд не має. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача за правилами ст.ст.\~280, 287, 288 ЦПК України\~справа підлягає\~розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Так, згідно вимог\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2\~ст. 1047 ЦК України). Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року у простій письмові формі [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уклали договір позики, що оформлений розпискою, оригінал якої долучений до справи, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] у борг 200 000 грн., та зобов`язався повернути позику зі сплатою відсотків в сумі 400\~000 грн. в строк до 01 серпня 2023 року (а.с. 32). За\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526,\~527,\~530,\~532,\~533 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. В постанові Верховного Суду України № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Як встановлено судом 01 серпня 2013 року сторонами обумовлений строк поверення позики до 01 серпня 2023 року, проте відповідачем зобов`язання за договором позики не виконане та позивачу не повернуто грошові кошти у визначеному договором розмірі. Таким чином, відповідач в обумовлений договором позики строк до 01 серпня 2023 року та станом на день розгляду даної справи відповідач зобов`язання не виконав і позику не повернув, у зв`язку з чим права позивача згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~підлягають захисту з присудженням на його користь, в межах заявлених позовних вимог, основного боргу, який становить 400 000 грн. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved