Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, в якій просить: скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1822084100:04:001:0372 загальною площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у [ADDRESS] в Державному земельному кадастрі із закриттям Поземельної книги та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1822084100:04:001:0373 загальною площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у [ADDRESS] в Державному земельному кадастрі із закриттям Поземельної книги. В обґрунтування позовних вимог вказав, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 2-2820/10 від 07.12.2010 року було визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 27.06.2000 року виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку загальною прощею 0,12 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Садівниче Товариство «Міжріччя», с. Тетерівка, Житомирського району, Житомирської області. В обгрунтування вказала, що 21.10.2003 позивачкою за договором купівлі-продажу земельної ділянки серії ВАР № 542381 від 21.10.2003 було придбано земельну ділянку, кадастровий номер 1822084100:04:001:0011, площею 0,2000 га, розташовану на території [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарсько-побутових приміщень. Також у 2003 році Житомирською районною філією державного підприємства «Житомирський регіональний центр Державного земельного кадастру» було виготовлено технічну документацію за реєстраційним № 344 від 28.11.2003 зі складання державного акта на право власності на землю гр. [PERSON] в межах с. Клітчин Житомирського району та отримано державний акт на право власності. Однак, внаслідок помилок в Державному земельному кадастрі щодо місця розташування земельної ділянки кадастровий номер 1822084100:04:001:0011, які виникли після перенесення відомостей з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, що результатом мало невідповідність розташування земельної ділянки її фактичному розташуванню, Левківська сільська рада Житомирського району Житомирської області помилково передала належну [PERSON] ділянку двом іншим особам. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року у справі № 278/420/21 позов [PERSON] до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним, скасування рішення органу місцевого самоврядування та рішень державного реєстратора задоволено. Позивачка звернулась до Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та отримала роз`яснення норми законодавства щодо підстав та порядку скасування державної реєстрації земельних ділянок та вказано про відсутність підстав для скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 1822084100:04:001:0372 та 1822084100:04:001:0373 без відповідного рішення суду. Відтак, позивачка змушена звертатися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 21.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с. 54). У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо задоволення позовних вимог заперечувало та просило відмовити в їх задоволенні за безпідставністю (а.с. 61-66). 03.07.2025 ухвалою суду залучено до розгляду справи співвідповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог (а.с. 78) Від представника Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області Сокальського С.В. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо рішення покладається на розсуд суду (а.с. 94). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Яроповець Т.С. під час судового засідання просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 59-60, 71-72, 90-93, 103-106). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.10.2003 [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки серії ВАР № 542381 від 21.10.2003 було придбано земельну ділянку, кадастровий номер 1822084100:04:001:0011, площею 0,2000 га, розташовану на території [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарсько-побутових приміщень та одержано державний акт на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою (а.с. 16, 17). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року у справі № 278/420/21 позов [PERSON] до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним, скасування рішення органу місцевого самоврядування та рішень державного реєстратора задоволено та визнано незаконним та скасувано рішення 15-ої сесії 7-го скликання Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 391 від 12 травня 2017 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" в частині земельної ділянки з кадастровим номером 1822084100:04:001:0373 площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських приміщень і споруд, що за адресою [ADDRESS] та в частині земельної ділянки з кадастровим номером 1822084100:04:001:0372 площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських приміщень і споруд, що за адресою [ADDRESS] . Крім цього скасовано рішення державного реєстратора щодо вказаних земельних ділянок (а.с. 19-24). Із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що право власності [PERSON] та [PERSON] припинено (а.с. 25-26). Рішенням Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено у скасуванні державної реєстрації вказаних земельних ділянок, оскільки у рішенні суду не вказано такої вимоги (а.с. 29). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи (експертне дослідження) №562/25 від 09.04.2025 координати поворотних точок (кутів) меж земельних ділянок кадастрові номери яких 1822084100:04:001:0372 та 1822084100:04:001:0373, які знаходяться у відомостях ДЗК, права власності на які скасовано, повністю накладаються на земельну ділянку кадастровий номер 1822084100:04:001:0011 площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться у власності гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30-49). За змістом ст. 88 Земельного кодексу України (далі ЗК України), володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Після встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, кожен із них відповідно до положень ст. ст.116, 118 Земельного кодексу України набуває права на отримання безоплатно у власність ділянки, що перебуває у його користуванні. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. ст. 216, 236 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За приписами ст. 202 ЗК України Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. У відповідності до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр», пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі Закон) державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Статтею 3 Закону визначено, що Державний земельний кадастр базується на принципах обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі, документування всіх відомостей Державного земельного кадастру. Відповідно до вимог ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до вимог ст. 11 Закону відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Згідно із ст. 15 Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі тощо. Крім того, згідно вимог ст. 16 Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. За змістом ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Зі змісту Витягу з Державного реєсту речових прав від 04.08.2023 (а.с. 17) вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 1822084100:04:001:0011 площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на праві власності належить [PERSON] на підставі державного акту від 22.12.2003 ЖТ №023093 (а. с. 18). Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. № 1051 визначено порядок ведення державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051). Згідно п. 50 Порядку № 1051 дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Пунктами 60, 61 Порядку № 1051 передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора;у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. З Інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо наявності будь-якого права у будь-якої особи на земельні ділянки кадастрові номера яких 1822084100:04:001:0372 та 1822084100:04:001:0373 у зв`язку із їх припиненням (а.с. 25-26). Водночас, відповідач Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області та його органи самостійно позбавлені можливості скасувати реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, так як за ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним реєстратором, який здійснює таку реєстрацію у таких випадках: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не було зареєстровано з вини заявника. Такі ж підстави для скасування державної реєстрації закріплені і у п. 114 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. № 1051. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії яка порушує право та відновлення становища яке існувало до порушення. Згідно із ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 13 Європейської конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)). Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Аналогічні положення за змістом закріплені у ст. 5 ЦПК України. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач Головне управління Держгеокадастру не наділене повноваженнями та не має правових підстав для самостійного скасування запису про державну реєстрацію земельних ділянок, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки це єдиний належний та ефективний спосіб захисту його порушеного права. В той же час суд погоджується із позицією Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо того, що останній не є належним відповідачем у даній справі.

Outcome: approved