Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Кошельок» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначав, що 15.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір № 2915203591-517706 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до договору відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 30 днів з дати його надання. Але відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, кошти позивачу не повернув. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 19878,00 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за кредитним договором у розмірі 19878,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 27 червня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою за клопотанням позивача витребувано у АТ КБ «Таскомбанк» докази, а саме: письмове рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи інший письмовий документ, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) або на ім`я іншої особи (із зазначенням ПІБ та РНОКПП такої особи); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 14.11.2021 року по 14.03.2022. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Інші заяви та клопотання від сторін не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився. В тексті позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі, а також відзиву до суду не направив. Заяв та клопотань до суду не подавав. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.280,281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 15.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір № 2915203591-517706 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Кредитний договір разом із правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений. Згідно п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.1. Кредит надається строком на 30 днів («лояльний період»). Згідно п. 1.3.2. Проценти за користування кредитом: нараховуються за ставкою 1,11% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 1421 шляхом направлення позичальнику на номер телефону [NUMBER] електронного повідомлення СМС-повідомлення. Відповідно до Підтвердження № 05/642-05/90 від. 15.05.2025 року операція була успішно проведена через систему xPAY та зарахована на картку картодержателя: дата 15.11.2021, сума платежу 6000,00 грн., номер платіжної картки отримувача - № [NUMBER] , ІD заявки на кредит: 517706. Таким чином, ТОВ «Кошельок» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 2915203591-517706 від 15.11.2021 року позивач обраховує заборгованість відповідача на загальну суму 19878,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн., за відсотками - 13878,00 грн. Але вказані розрахунки не в повній мірі відповідають умовам кредитного договору № 2915203591-517706 від 15.11.2021 року. Згідно графіку розрахунків, що приведений у вказаному кредитному договорі, а також розділу 4 паспорта споживчого кредиту до договору № 2915203591-517706 від 15.11.2021 року передбачено, що відповідач мав сплатити за договором кошти в розмірі 7998,00 грн, до якого включено як заборгованість по тілу кредиту в сумі 6000, грн, так і проценти у розмірі 1998,00 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язався повернути суму кредиту і проценти в загальному розмірі 7998,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідача за договором становить 7998,00 грн. Нарахування позивачем відповідачу процентів та інших платежів в більшому розмірі не відповідає умовам кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув. Розмір його заборгованості перед позивачем становить 7998,00 грн, як вже встановлено судом. На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; у разі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., а всього 12422,40 грн. Позов судом задоволено на 40%. Тому пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 4968,96 грн. (12422,40 грн. х 40% = 4968,96 грн.)

Outcome: partial