Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №L4368414 в розмірі 30\~167,47 грн., судового збору в розмірі 2\~422,20 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.11.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №L4368414, відповідно до умов якого між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» зобов`язується надати позичальникові кредит в межах кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту в тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах на наступних умовах: сума виданого кредиту: 8 700,00 грн.; дата надання кредиту: 19.11.2018 року; строк кредиту: 30 днів. 06.11.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №06112018-DG, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права грошової вимоги до боржників за договором кредитної лінії №L4368414 від 19.11.2018, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» наділено правом грошової вимоги до відповідача. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 30\~167,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом 19 097,00 грн., сума інфляційних витрат 9 353,31 грн., сума 3% річних 1\~717,16 грн. Зобов`язання по видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача виконане, однак позичальник кредит не погашає, що змусило позивача звернутись до суду із цим позовом. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.03.2025 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Представником відповідача адвокатом Репецьким В.О. 28.04.2025 поданий відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим. Зазначає, що відсутні докази погодження умов договору, надання кредитних коштів, відступлення прав вимоги первісним кредитором. Також подав заяву про застосування позовної давності до заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 19.11.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №L4368414, відповідно до умов якого між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» зобов`язується надати позичальникові кредит в межах кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту в тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах на наступних умовах: сума виданого кредиту: 8 700,00 грн.; дата надання кредиту: 19.11.2018 року; строк кредиту: 30 днів. 06.11.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №06112018-DG, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права грошової вимоги до боржників за договором кредитної лінії №L4368414 від 19.11.2018, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» наділено правом грошової вимоги до відповідача. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з [PERSON] за договором кредитної лінії №L4368414 від 19.11.2018, становить 30\~167,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом 19 097,00 грн. (тіло кредиту 8700 грн., відсотки 1697 грн., штрафи 4350 грн., комісія 4350 грн.), сума інфляційних втрат 9 353,31 грн., сума 3% річних 1\~717,16 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір №L4368414 від 19.11.2018 підписаний електронним цифровим підписом відповідача, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і надісланий на номер мобільного телефону відповідача. У цьому випадку правовідносини між сторонами стосуються виконання договору кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України у разі встановлення у зобов`язанні строку (терміну) його виконання, таке зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд погоджується з доводами відповідача та приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про надання [PERSON] кредитних коштів за договором кредитної лінії №L4368414 від 19.11.2018, перерахування їх на банківський рахунок відповідача, а отже і про порушення нею зобов`язань з їх повернення, сплати відсотків, штрафів, комісії, інфляційних втрат. \~ \~ \~ \~Довідка про ідентифікацію (а.с. 24) не може підтверджувати надання кредитних коштів відповідачу, оскільки вона складена самим первісним кредитором і з неї достовірно не вбачається такий факт. Будь-яких інших доказів про надання кредитних коштів відповідачу, перерахування їх на її банківський рахунок, матеріали справи не містять. Також суд звертає увагу й на те, що матеріали даної цивільної справи не містять доказів погодження сторонами умов кредитного договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Позивачем не виконано свій процесуальний обов`язок, не доведено факт видачі кредитних коштів відповідачу та погодження істотних умов кредитного договору між сторонами. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Щодо застосування позовної давності до наведених вимог, заяву про що подано представником відповідача, суд, ураховуючи необґрунтованість позову, вважає, що відповідні підстави для вирішення цього питання відсутні. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд відмовляє в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed