Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Полтавського обласного комунального виробничого підприємства «Полтаватеплоенерго» про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, відшкодування збитків та компенсацію моральної шкоди. В позовній заяві зазначила, що вона є споживачем послуг теплопостачання, номер її особового рахунку № [NUMBER] . У 2024 році вона дізналася, що заочним рішенням Київського районного суду міста Полтави у справі №552/6551/23 від 21 лютого 2024 року, яким з неї було стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання та постачання гарячої води із врахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 01.03.2016 по 01.09.2024 року в сумі 65214,02 грн та судовий збір в сумі 2684 грн, а всього стягнуто 67898,02 грн. Під час виконання даного рішення з неї примусово стягнуто 5955,07 грн. 09.10.2024 вказане заочне рішення було скасовано, а ухвалою суду від 25.11.2024 позов у цій справі залишено без розгляду. Але стягнуті з неї кошти відповідач їй не повернув. Як згодом встановлено, з позивача було стягнуто борг іншого споживача, який давно помер, - [PERSON] , та який проживав за іншою адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, відповідач безпідставно заволодів грошовими коштами позивача в сумі 5955,07 грн, які до даного часу не повернув. Внаслідок незаконних дій відповідача, позивач захворіла та зазнала значної моральної шкоди. Її витрати на лікування склали 18360 грн. Розмір завданої їй моральної шкоди позивач обраховує у розмірі 200000 грн. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 5955,07 грн безпідставно отриманих грошових коштів, 18360 грн на відшкодування її витрат на лікування, 200000 грн на відшкодування завданої їй моральної шкоди. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що позивачем не надано доказів порушення її прав Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарством «Полтаватеплоенерго». Вказував, що підприємство надає послуги теплопостачання та постачання гарячої води. За особовим рахунком, відкритим за адресою: [ADDRESS] виникла заборгованість у розмірі 54222,09 грн. Тому підприємство звернулось до суду з позовом про стягнення даної заборгованості. Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2024 року з [PERSON] його позов задоволено. 11 вересня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року заочне рішення від 21 лютого 2024 року про стягнення заборгованості було скасовано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.10.2021 року підприємству стало відомо, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] . 22 листопада 2024 року представником ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подано суду заяву про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року позовну заяву ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. 03.07.2025 [PERSON] звернулась до підприємства із заявою про повернення їй коштів. Листом від 21.07.2025 їй повідомлено, які документи слід надати для повернення коштів та реквізити картки, на яку необхідно перерахувати кошти. Необхідні документи позивач відповідачу не надала, реквізити картки не повідомила. Тому підприємство не мало змоги повернути позивача кошти в сумі 5955,07 грн. Прав позивача відповідач не порушував, матеріальної та моральної шкоди відповідачем порушено не було. Тому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю. Позивач, не погодившись з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позов, надав відповідь на відзив, у якій просила суд стягнути з відповідача на її користь 5955,07 грн безпідставно отриманих коштів, 18360,00 грн - на відшкодування витрат на лікування та 200000 грн на відшкодування завданої їй моральної шкоди. Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноваживши адвоката Тукала В.І. представляти її інтереси в суді. Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. При цьому посилався на обставини, викладені в заявах позивача по суті справи. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Олійник М.Р. в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як встановлено судом, у даних правовідносинах відповідач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надає позивачу послуги теплопостачання. Відповідач здійснює оплату послуг, наданих їй відповідачем. Факт відсутності у позивача заборгованості перед відповідачем підтверджується даними її розрахункової книжки з відміткою уповноваженої особи про відсутність боргу станом на 01.08.2024 (а.с. 36). Відповідачем Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» також надаються послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за якою виникла заборгованість в значному розмірі. У зв`язку з цим ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до Київського районного суду міста Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (справа №552/6551/25). Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави у справі №552/6551/25 від 21 лютого 2024 року вказаний позов задоволено, з [PERSON] стягнуто на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послугу гарячої води з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, що виникла за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2016 року по 01.09.2023 року в сумі 65214 грн. 2 коп.\~та судовий збір в розмірі 2684 грн., а всього стягнуто 67898 грн. 2 коп. Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2024 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги скасовано. Ухвалою суду від 24 листопада 2024 року за заявою представника Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги залишено без розгляду, у зв`язку з поданням заяви про залишення її без розгляду. Проте, до скасування судом заочного рішення з [PERSON] в примусовому порядку у виконавчому провадженні №75746341 стягнуто кошти в сумі 5955,07 грн (а.с. 41). При цьому, яка частина з вказаної суми державним виконавцем була перерахована на рахунок ВП «Полтаватеплоенерго», а яка стягнута в рахунок витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, долученими до матеріалів справи доказами не підтверджується. Крім того, позивачем не надано до матеріалів справи доказів, які підтверджують викладені в позовній заві обставини, зокрема щодо відсутності у неї заборгованості за послуги теплопостачання. З доданої до справи копії розрахункової книжки вбачається, що заборгованість у позивача за послуги теплопостачання станом на 01.08.2024 року відсутня (а.с. 36). Але наявна чи відсутня така заборгованість позивача на час розгляду справи, матеріали справи доказів не містять. Відповідно до\~ п.\~2\~ч.\~2\~ст.\~444\~ЦПК України\~якщо рішення\~після його\~виконання скасовано\~і справу\~повернуто на\~новий розгляд,\~суд,\~ухвалюючи рішення,\~вирішує питання\~про поворот\~виконання,\~якщо під\~час нового\~розгляду справи\~він залишає позов без розгляду. Але, як пояснив в судовому засіданні представник позивача, з заявою про поворот виконання позивач до суду не зверталась. Таким чином позивачем не доведено факту безпідставного отримання грошових коштів відповідачем. А належним способом захисту права позивача є звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Під час розгляду справи судом не встановлено вчинення відповідачем неправомірних дій по відношенню до позивача. Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вважаючи, що його права порушені [PERSON] , ВП «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості. Звернення з позовом до суду не є неправомірною дією або бездіяльністю, а є лише реалізацією права відповідача на одержання судового захисту. Як підтверджується даними виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Полтавської міської ради [PERSON] , від 24.12.2024 року, вона вважає себе хворою багато років (більше 20). Лікується постійно. Значне погіршення стану з 17.08.2024 після психологічної травми, коли з`явились значні головні болі, головокружіння, безсоння, блювота, тривожність, колючий біль в ділянці серця (а.с. 14). Долученими до матеріалів справи чеками підтверджується придбання позивачем медичних препаратів та засобів (а.с. 15-33). Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проте, будь-яких доказів того, що погіршення стану здоров`я позивача перебуває у причинно-наслідковому зв`язку зі зверненням ВП «Полтаватеплоенерго» з позовом до неї, до матеріалів справи сторонами не додано. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вже встановлено судом, звернення ВП «Полтаватеплоенерго» до суду з позовом до [PERSON] не є неправомірними діями в значенні ст. 1167 ЦК України. Тому заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed