Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] площею 22,3 кв.м. з оглядовою ямою площею 1,1 кв.м. (площа основи забудови 27,4 кв.м), який розташований в громадській організації «Сумське товариство власників гаражів « [INFO] », за адресою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позов зазначає, що вона є членом ГО «Сумське товариство власників гаражів «Зірка», заборгованості по членським внескам не має, спірний гараж побудований позивачкою у 1994 році на земельній ділянці з цільовим призначенням «для індивідуального гаражного будівництва», яка була передана їй у власність відповідним рішенням міської ради, однак право власності після будівництва гаража не оформила та не отримала свідоцтво про право власності на майно, яким користується. З метою отримання правовстановлюючого документу на побудований гараж, позивачка зверталась до відповідних державних органів, однак їй було відмовлено, внаслідок чого остання звертається з цим позовом до суду. Ухвалою судді від 07.02.2025 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.04.2025 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Під час судового розгляду позивачка та її представник адвокат Гаврилюк Н.М. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява пророзгляд справи у його відсутність, при вирішенні позову покладається на розсуд суду. Третя особа, участь свого представника під час судового розгляду не забезпечила, заперечень щодо позову не надала, клопотань щодо відкладення розгляду справи від неї не надходило. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. У ст.15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №411221 від 12.08.2008 виданого Сумською міською радою набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5910136600:14:001:0160, площею 0, 0028 га. На земельній ділянці з кадастровим номером 5910136600:14:001:0160, площею 0,0028 га, позивачкою було побудовано гараж № [NUMBER] , який розташований в м.Суми по вул. Білопільський шлях, 39, ГО СТВГ «Зірка», що вбачається з довідки голови правління ГО СТВГ «Зірка» Джафарова В.А. від 11.11.2024. На замовлення [PERSON] , КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» СМР було виготовлено технічний паспорт на гараж № [NUMBER] ГО СТВГ «Зірка». 12.11.2024 [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою оформити своє право власності на гараж № [NUMBER] , розташований за адресою Сумська обл., м.Суми, «Зірка» ТВГ, однак їй було відмовлено з посиланням нате, що остання не надала документа, що підтверджує введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію, після будівництва, що підтверджується рішенням державного реєстратора Момот Ю.М. від 14.11.2024 №76080843. Таким чином, на теперішній час вказаний об`єкт будівництва вважається самочинним, так як він збудований без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 3,5,7 ст.376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує прав інших осіб. Згідно ч.3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 р. вказано, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Під час судового розгляду судом встановлено, що позивачка є власницею земельної ділянки на якій побудовано гараж № [NUMBER] , земельна ділянка використана за її цільовим призначенням та не встановлено порушення прав інших осіб внаслідок будівництва гаражу № [NUMBER] розташованого в громадській організації «Сумське товариство власників гаражів «Зірка», за адресою [ADDRESS] . Враховуючі встановлені під час розгляду справи обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved