Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором в загальному розмірі 69\~109,43 грн, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.11.2023 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1121892, відповідно умов якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 14 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору. 30.08.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № 43979069-01, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «Фінфорс», а ТОВ «Фінфорс» набув право вимоги за Кредитним договором № 1121892. Зазначає, що заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 1121892 від 16.11.2023 року становить 69 109,43 грн, з яких 12 443,18 грн. заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту); 56 666,25 грн. нараховані проценти. Відповідач не виконує умови договору тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. 28.04.2025 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області справу передано на розгляд до Компаніївського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін та витребувано докази. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити не заперечував проти задоволення заочного рішення у справі. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення. Відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16.11.2023 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено договір № 1121892 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно умов якого кредитор надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору. Пунктом 1.3. договору визначено суму кредиту, яка складає 14 000,00 гривень. Відповідно до п. 1.4. Договору строк кредиту складає 360 днів та встановлено періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Згідно з п.п. 1.5., 1.5.1., 1.5.2. Договору встановлено тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0.44 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується листом № 20250228-8 від 28.02.2025 ТОВ «Пейтек» (а.с. 70 зв.) З наданої, на виконання ухвали суду, відповіді АТ КБ «ПриватБанк» та виписки за договором б/н за період 16.11.2023 20.11.2023, на ім`я [PERSON] відкрито картку № [NUMBER] , на яку 16.11.2023 року були зараховані кошти в сумі 14 000,00 грн. (а с. 129, 130) 30.08.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № 43979069-01, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «Фінфорс», а ТОВ «Фінфорс» набув право вимоги за Кредитним договором № 1121892 від 16.11.2023. Зазначене підтверджується також Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 43979069-01 від 30.08.2024 року (а.с. 77-82, 88) Відповідач не виконує свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за Договором: 69 109,43 грн, з яких 12 443,18 грн. заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту); 56 666,25 грн. нараховані проценти. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України\~«Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з статтею 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України). Згідно з\~ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.\~610ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205, 207 ЦК України). Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором, Відповідач порушила зазначені норми законодавства та умови кредитного договору Згідно з ч. 1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 1121892 від 16.11.2023 року, заборгованість складає суму 69 109,43 грн, з яких 12 443,18 грн. заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту); 56 666,25 грн. нараховані проценти. Відповідач не скористалася своїм правом та не надала доказів що заборгованість є меншою чи відсутня. Згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст.\~512\~Цивільного кодексу\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст.\~514\~Цивільного кодексу\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.\~516\~Цивільного кодексу\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушує умови договору та своєчасно не виконує умови кредитного договору, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем не виконано умови договору №\~1121892 від 16.11.2023 року, тобто не погашено заборгованості, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачем та стягнення з відповідача заборгованості в заявленому позивачем розмірі 69 109,43 грн, з яких 12 443,18 грн. заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту); 56 666,25 грн. нараховані проценти. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінфорс». Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом позивач просить стягнути витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. На підтвердження повноважень адвоката представляти інтереси позивача, надано Договір про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2024 року, Додаткову угоду від 08.11.2024 про внесення змін до Договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 11.03.2024 року; Додаток № 104 до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 11 березня 2024 року від 19.03.2025 року; Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання професійної правничої допомоги №б/н від 11.03.2024 року та Додатком №104 від 19.03.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 11.03.2024 року. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі № 340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137\~ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було надано заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved