Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 07 листопада 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З квітня 2017 року шлюбні стосунки між ними були припинені остаточно та рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2017 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . У жовтні 2015 року під час проходження обласної психолого-медико-педагогічної консультації у відношенні їхнього сина був зроблений наступний медичний висновок: Гіпердинамічний розлад поведінки з дефіцитом уваги та аутистичними проявами. Згідно з психолого-педагогічним висновком, дитина має особливості психічного та мовленнєвого розвитку, що потребують тривалого навчання, корекційної допомоги та підтримки дорослих у процесі діяльності. Проте, незважаючи на вказані особливості у розвитку дитини та пов`язані з цим значні матеріальні витрати, через деякий час після розірвання шлюбу відповідач перестав в добровільному порядку надавати грошові кошти на утримання дитини. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року вирішено стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дитини. Проте, із самого початку відкриття виконавчого провадження, від свого обов`язку щодо утримання дитини відповідач нахабно ухилявся та ухиляється, за всі 3,5 роки він жодного разу не перерахував грошових коштів на утримання сина, у зв`язку із чим утворилася значна заборгованість, яка згідно довідки Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Камянському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.04.2025 становить 166 132,50 грн. Крім того, згідно останньої виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 27.11.2024, дитині [PERSON] надані лікувальні і трудові рекомендації: Спостереження ортопеда-травматолога, невролога, сімейного лікаря. Курси реабілітації 3-4 рази на рік. Все необхідне для розвитку та виховання дитини вона забезпечує самостійно, одяг, взуття, шкільне приладдя вона купує сама, забезпечує дитині повноцінне харчування, контроль за його здоров`ям та регулярне проходження реабілітаційних курсів, відвідування школи, додаткових навчальних та розвиваючих центрів, розважальних заходів, дитячих майданчиків, щоб зберегти відповідний соціальний, моральний та розумовий розвиток дитини. Відповідач жодного інтересу до дитини не проявляє, не бажає приймати участі у його житті, жодного піклування про дитину не проявляє, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не відвідував і не відвідує сина, не спілкується з сином будь-яким способом, не надає йому матеріальної допомоги, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, чим проявляє повну бездіяльність по відношенню до сина та його потреб. Враховуючи зазначене, вважає, що невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав. Провадження у справі відкрито 19.06.2025. Ухвалою від 02.09.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Управління - служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Також надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав та сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, відповідний актовий запис № 82. Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року по справі № 173/393/21 стягнуто з [PERSON] на утримання дитини, сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Камянському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.04.2025 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 166 132,50 грн. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3623/2 від 09.01.2023 [PERSON] поставлений наступний діагноз: «Розумова відсталість легкого ступеня, відсутність відхилень поведінки у пацієнта або ж вони мінімально виражені, поєднана з порушенням мови (розлад експресивного мовлення, ГІІ рівень ЗНМ)». Дитині рекомендовано спостереження психіатра за місцем мешкання. Вирішити питання подальшого навчання (за програмою для дітей з легкою когнітивною недостатністю) та психолого-педагогічного супроводу під час навчального процесу. В плановому порядку консультація гастроентеролога, нефролога та ендокринолога по результатам УЗД. Повторний курс стаціонарного обстеження дитячому психіатричному відділенні через рік. Під час повторного огляду дитини у січні 2024 року, [PERSON] був поставлений діагноз: Розумова відсталість легкого ступеня з розладами поведінки, розлад експресивного мовлення. Церебральна кіста-арахноїдальна кіста скроневої частки головного мозку ліворуч. Арахнощальна кіста мозочку. Скаліотична постава. Мітохондріальна дисфункція. Лікарем рекомендовано спостереження невролога, психіатра, нейрохірурга, ортопеда, курси реабілітації 1 раз на 3 місяці. Та згідно останньої виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 27.11.2024, повний діагноз [PERSON] наступний: Розлад нейророзвитку. дефіцит уваги, когнітивний дефіцит легкого ступеня, порушення комунікації. Вегетативна дисфункція. Ювенільний ідіопатичний сколіоз, попереково-грудний відділ. Вальгусна деформація гомілкового суглоба стопи. Лікувальні і трудові рекомендації: Спостереження ортопеда-травматолога, невролога, сімейного лікаря. Курси реабілітації 3-4 рази на рік. Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 22.10.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики Дніпровської гімназії № 10 ім. І.І. Манжури Дніпровської міської ради [PERSON] навчається у Дніпровської гімназії № 10 ім. І.І. Манжури Дніпровської міської ради з 30 червня 2021 року за інклюзивною формою освіти. Мати бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, співпрацює з класним керівником, асистентом учителя, забезпечує відвідування уроків, позакласних заходів, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини у мережі Інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує достатній рівень навчання. Батько із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являється. Згідно письмових пояснень корекційного педагога [PERSON] , яка з 2021 року та по сьогоднішній день проводить корекційні заняття з [PERSON] з розвитку мовлення, вона жодного разу не спілкувалася з батьком, він їй не телефонував, успіхами дитини не цікавився. Окрім цього, відповідно довідки з КЗ «Дніпровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 04.04.2025 № 23 про надання соціально- психологічної допомоги в умовах денного стаціонару, дитина [PERSON] , зокрема, прагне відсторонитися від батька через неприємні спогади, які викликають у нього стресовий стан, відсутність біологічного батька в житті хлопчика на даний час не вплинула негативно на його психоемоційний стан та розвиток. [PERSON] не має впливу жодним чином на виховання дитини, в зв`язку із самоусуненням від виховання. Також, відповідно до Виписки з медичної картки амбулаторного хворого від 27.11.2024 дитина, [PERSON] , спостерігається в Дніпровському центрі первинної медико-санітарної допомоги № 4 «Дніпровської міської ради» у сімейного лікаря Вестерніної Наталії Петрівни . На прийом до лікаря ЗПСМ дитину приводить мати [PERSON] . Мати з дитиною за необхідністю відвідують сімейного лікаря, вузьких спеціалістів. Рекомендації сімейного лікаря щодо лікування, медичного огляду та оздоровлення дитини мати виконує. З дати укладення декларації з 11.06.2021 сімейного лікаря батько з дитиною не відвідував, станом здоров`я не цікавився. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Відповідно до Висновку від 28.07.2025 за № 5/6-91 про позбавлення [PERSON] , 1988 року народження, батьківських прав відносно сина, [PERSON] , 2010 року народження Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved