Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі частини з всіх видів його доходу, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. В судове засідання позивачка не з`явився, однак представницею позивачки [PERSON] , подано до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подавав. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представниці позивачки на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Суд, оголосивши заяву позивачки, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с.6-7). Позивачка вказує, що діти залишаються проживати з нею, а тому позивачка потребує цих коштів на утримання та виховання дітей (а.с.8-9). Як вказує позивачка, відповідач не надає будь-якої матеріальної підтримки на виховання та утримання дітей, в той час як позивачка потребує цих коштів. Ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ Згідно\~ч.1\~ст.\~183\~СК України,\~ частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивачка посилається, як на підставу задоволення позову, на ті обставини, що вона несе значні витрати пов`язані із вихованням доньки та сина, які повністю перебувають на її утриманні. З огляду на викладене, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні малолітніх дітей, взаємний обов`язок батьків щодо їх утримання, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку (доходу), однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас суд зазначає, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також оскільки у відповідності до п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави (ч.6 ст.141 ЦПК України). Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 66 %, то відповідно і сума стягнення судового збору на користь держави має бути зменшена на цю різницю, що становить: 799 грн. 39 коп.

Outcome: partial