Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

представник [PERSON] - адвокат Мартин В.І., звернулася із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини позивачка не змогла вчасно звернутись до нотаріальної контори, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту. Про заповіт вона дізналась від відповідача у липні 2025 року і невідкладно звернулася за спадщиною до нотаріуса, однак нотаріус в оформленні спадкових прав відмовила, мотивуючи пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку із тим, що на момент смерті спадкодавця позивачка не була зареєстрована з ним за однією адресою, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подала заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, покликалась на підтримку позовних вимог з підстав заявлених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належно. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~р.\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.\~6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст.\~17\~ЗУ «Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як вбачається із копії долученого до позовної заяви свідоцтва про народження та копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] [PERSON] є дочкою [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] видно, що [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із копії заповіту, що посвідчений 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Богаченко Н.С. та зареєстрований в реєстрі за №183, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , за життя розпорядився своїм майном, згідно якого\~заповів своїй\~дочці [PERSON] \~належні йому\~на праві\~власності:\~земельну ділянку\~площею 3,3375\~га з\~кадастровим номером\~:4620983000:08:000:0018,\~земельну ділянку\~площею 0,0990\~га з\~кадастровим номером:\~4620983000:06:000:0078,\~цільове призначення\~-\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~які розташовані\~за адресою:\~Львівська область,\~Львівський (Городоцький)\~район,\~територія Добрянської\~сільської ради. Строк для прийняття спадщини збіг 12.06.2024. Відповідач [PERSON] до вказаного строку, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Із листа-повідомлення приватного нотаріуса\~Львівського районного\~нотаріального округу\~Богаченко Н.С.\~№48/01-16\~від 16\~липня 2025\~року видно, що [PERSON] в липні 2025 року звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , між тим, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також через те, що позивачка на момент смерті не була зареєстрована за адресою спадкодавця. Враховуючи ту обставину, що позивачці на часі відкриття спадщини не було відомо про наявність заповіту, що строк пропущений на декілька днів, суд приходить до висновку, що вона в шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визначає їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved