Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач, засобами поштового зв`язку, через свого представника Каплю Аліну Степанівну звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 15 515,38 грн. на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.12.2021 о 12-40 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом «MAN 18.280», р/н [NUMBER] по вул. Героїв Праці, 15 в м. Харкові в зоні вигрузки та загрузки ТЦ «РОСТ» рухаючись заднім ходом, не впернився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику заявлений матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунків СТО ТОВ «авто Граф М» №0000002023 від 07.12.2021 року та №0000002133 від 28.12.2021 року, склав 56356,40 грн. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова по справі №643/21776/21 від 02.02.2022 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, який керував автомобілем «MAN 18.280», р/н [NUMBER] . Відповідно до страхових актів №006.02791421-1 від 16.12.2021 р. та №006.02791421-2 від 18.01.2022 р. позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розірі 56356,40 грн. Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 56 356,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №73441435 від 16.12.2021 р. та №3596991 від 20.01.2022 р. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «MAN 18.280», р/н [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно полісу №АТ-0986344 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0. ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою про виплату на суму сплаченого страхового відшкодування, на що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 44,00 % в сумі 40 841,02 грн. Оскільки, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було сплачено страхове відшкодування за ремонт пошкодженого «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] , в розмірі 56 356,40 грн., що підтверджується страховими актами № №006.02791421-1 від 16.12.2021 р. та №006.02791421-2 ввід 18.01.2022 р та платіжними дорученнями №73441435 від 16.12.2021 р. та №3596991 від 20.01.2022 р., то ціна позову становить 15 515,38 грн., яка розраховується наступним чином: 56 356,40 грн. - 40 841,02 грн. = 15 515,38 грн., де 56 356,40 грн. - фактичний розмір шкоди (розмір страхового відшкодування, виплачений ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно Договору страхування); 40 841,02 грн. - розмір страхового відшкодування, виплачений ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в порядку регресу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»; 15 515,38 грн. - різниця між фактичним розиміром шкоди і страховим відшкодуванням. Ухвалою судді від 31 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання на 29 січня 2025 року. Ухвалою судді від 29.01.2025 підготовче судове засідання закрито, справу було призначено до судового розгляду по суті на 24.02.2025. 24.02.2025 було подано клопотання представника відповідача Лозовського С.В. , щодо пропуску строку позовної давності. Ухвалою судді від 24.02.2025 судове засідання було відкладено на 19.03.2025. 07.03.2025 представником позивача Капля А.С. було подано додаткові пояснення, щодо тверджень представника відповідача про безпідставність пропуску позивачем строку позовної давності. 19.03.2025 представником відповідача Лозовським С.В. було подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи. Ухвалою судді від 19.03.2025 судове засідання було відкладено на 10.04.2025. Згідно довідки секретаря судового засідання від 10.04.2025 розгляд справи було відкладено на 23.04.2025. 23.04.2025 представником відповідача Лозовським С.В. було подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи. Ухвалою судді від 23.04.2025 судове засідання було відкладено на 08.05.2025. 08.05.2025 представником відповідача Лозовським С.В. було подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи. Ухвалою судді від 08.05.2025 судове засідання було відкладено на 28.05.2025. 28.05.2025 представником відповідача Лозовським С.В. було подано додаткові пояснення, щодо місця роботи [PERSON] та додано копію трудової книжки. 28.05.2025 судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача Лозовського С.В. на 09.06.2025. 03.06.2025 було подано клопотання представника позивача Капля А.С. про залучення співвідповідача ТОВ комерціно-виробничу фірму «Рома». 09.06.2025 представником відповідача Лозовським С.В. було подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи. Ухвалою судді від 09.06.2025 судове засідання було відкладено на 23.06.2025. 20.06.2025 представником відповідача Лозовським С.В. було подано додаткові пояснення щодо розгляду у цивільної справи та залучення співвідповідача. 20.06.2025 (зареєстровано канцелярією суду 23.06.2025) було подано додаткові пояснення представника позивача Каплі А.С. , щодо трудових правовідносин [PERSON] . Ухвалою судді від 23.06.2025 в задоволенні клопотання представника позивача, щодо залучення співвідповідача до участі у справі було відмовлено, визнано обов`язковою явку сторін та відкладено судове засідання на 04.07.2025. 03.07.2025 було подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи представником позивача Капля А.С. 04.07.2025 було подано клопотання представника відповідача Лозовського С.В. з позицією щодо відкладення судового засідання. Ухвалою судді від 04.07.2025 судове засідання було відкладено на 02.09.2025. 28.08.2025 було подано клопотання представником позивача Капля А.С., щодо участі у судовому засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою судді від 01.09.2025 було задоволено клопотання представника позивача Каплі А.С. , щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 02.09.2025 представником відповідача Лозовським С.В. було подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи. 01.09.2025 представником позивача Капля А.С. було подано клопотання про прийняття рішення про повернення на стадію підготовчого провадження. 01.09.2025 представником позивача Капля А.С. було подано клопотання про залучення спвівідповідача та зміни позовних вимог. 02.09.2025 було подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи представником позивача Капля А.С. Ухвалою судді від 02.09.2025 судове засідання було відкладено на 01.10.2025. 25.09.2025 було подано клопотання представником позивача Капля А.С., щодо участі у судовому засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою судді від 29.09.2025 було задоволено клопотання представника позивача Каплі А.С., щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою судді від 01.10.2025 у клопотанні представника позивача Каплі А.С. про повернення на стадію підготовчого провадження відмовлено. Судове засідання призначено на 30.10.2025. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час, місце день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач та представник відповідача не з`явились, про час, місце день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином засобами поштового зв`язку. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Встановлено, що 01.12.2021 о 12-40 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом «MAN 18.280», р/н [NUMBER] по вул. Героїв Праці, 15 в м. Харкові в зоні вигрузки та загрузки ТЦ «РОСТ» рухаючись заднім ходом, не впернився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику заявлений матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунків СТО ТОВ «авто Граф М» №0000002023 від 07.12.2021 року та №0000002133 від 28.12.2021 року, склав 56356,40 грн. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова по справі №643/21776/21 від 02.02.2022 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, який керував автомобілем «MAN 18.280», р/н [NUMBER] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2022, згідно з засадами інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача [PERSON] визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. Отже, вина відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. Транспортний засіб «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] , на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 2872/21-Т/Х/01 від 12.11.2021. За вказаним договором ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» узяло на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику [PERSON] збитки, завдані, зокрема, внаслідок ДТП, яка є страховим випадком. Вигодонабувачем за договором зазначено [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.12.2021, був пошкоджений автомобіль «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] , який належить [PERSON] . 02.12.2021 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. Відповідно розрахунку страхового відшкодування від 16.12.2021 начальника відділу технічного врегулювання збитків департаменту врегулювання збитків РМ вартість ремонту LAND ROVER DISCOVERY», 2017 р.в., р/н [NUMBER] , становить 53 176,60 грн. Відповідно розрахунку страхового відшкодування від 18.01.2022 начальника відділу технічного врегулювання збитків департаменту врегулювання збитків РМ вартість ремонту LAND ROVER DISCOVERY», 2017 р.в., р/н [NUMBER] , становить 3 179,80 грн. Відповідно до страхового акту № 006.02791421-1 від 16.12.2021 по Договору добровільного страхування наземного транспорту №2872/21-Т/Х/01 від 12.11.2021 розмір страхового відшкодування склав 53 176,60 грн. Відповідно до страхового акту № 006.02791421-1 від 18.01.2022 по Договору добровільного страхування наземного транспорту №2872/21-Т/Х/01 від 12.11.2021 розмір страхового відшкодування склав 3 179,80 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 56 356,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №73441435 від 16.12.2021 р. на суму - 53 176,60 грн. та №3596991 від 20.01.2022 р. на суму - 3 179,80 грн. Таким чином, позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до договору добровільного страхування здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] на загальну суму 56356,40 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAN 18.280», р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 0986344 від 05.10.2021, згідно до умов якого ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, складає 130 000,00 грн. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила на користь позивача виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (44%) у розмірі 40841,02 грн., невідшкодованою лишилася сума у розмірі 15 515,38 грн. Правовідносини між сторонами врегульовані положеннями глави 67 ЦК України та Законом України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України (в редакції статті станом на 06.12.2019) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З роз`яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні (кредитора), тому, з урахуванням статті 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування. Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Виконання страховиком обов`язку з виплати страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору добровільного страхування породжує у позивача право вимоги сплачених коштів із заподіювача шкоди у порядку суброгації (Постанова ВС у справі № 752/9026/16-ц від 06.02.2019 року). Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору про добровільне страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у межах фактичних витрат - 15 515,38 грн., набуло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивачем заявлено позовні вимоги до [PERSON] , як особи, з вини якої завдано матеріальну шкоду. Позивач просить стягнути з відповідача сплачену ним суму страхового відшкодування. З даного приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 56 356,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №73441435 від 16.12.2021 р. на суму - 53 176,60 грн. та №3596991 від 20.01.2022 р. на суму - 3 179,80 грн. Таким чином, позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до договору добровільного страхування здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] на загальну суму 56356,40 грн., частина якого у розмірі 40841,02 грн. відшкодована позивачу страховиком за полісом обов`язкового страхування ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Щодо тверджень представника відповідача з [PERSON] - адвоката Лозовського С.В., про пропуск позивачем строку позовної давності суд зазначає наступне. 07 березня 2025 року представником позивача Капля А.С. на адресу суду надано додаткові пояснення у справі. У цих поясненнях вказано, що Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. При суброгації заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна особа за спричинені збитки свій обов`язок щодо їх компенсації не виконала, тому заміна сторін у зобов`язанні не змінює й порядку обчислення та перебігу строку позовної давності згідно ч. 1 ст. 262 ЦК України. Тобто, при суброгації застосовується строк позовної давності - загальний, що становить три роки з дня настання події. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або особу, яка його порушила. Згідно ст. 260 ЦК України обчислення позовної давності відбувається за загальними правилами визначення строків, встановлених ст. ст. 253, 254, 255 ЦК України. За приписами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої поов`язано його початок. При цьому згідно з ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, визначений роками спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Таким чином, якщо днем настання події є день вчинення ДТП, то загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг з дня, наступного за днем вчинення ДТП, і спливає у відповідні число та місць останнього року, тобто такі, що відповідають числу та місцю настання події. Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦК України - якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦК України - письмові заяви та повідомлення, здані до установи до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При суброгації позовна давність обраховується з моменту настання страхового випадку (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18)). За приписами статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Для спірних відносин, що виникли між сторонами, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України). Таким чином, якщо днем настання події є день вчинення ДТП, то загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг з дня, наступного за днем вчинення ДТП, і спливає у відповідні число та місяць останнього року, тобто такі, що відповідають числу та місяцю настання події. Дорожньо-транспортна пригода сталася 01.12.2021, отже строк позовної давності за вимогами про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації спливає 01.12.2024. Позивач звернувся до суду з позовом 29.11.2024 (згідно відмітки у поштовому конверті). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або особу, яка його порушила. Згідно ст. 260 ЦК України обчислення позовної давності відбувається за загальними правилами визначення строків, встановлених ст. ст. 253, 254, 255 ЦК України. За приписами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої поов`язано його початок. При цьому згідно з ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, визначений роками спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Таким чином, якщо днем настання події є день вчинення ДТП, то загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг з дня, наступного за днем вчинення ДТП, і спливає у відповідні число та місць останнього року, тобто такі, що відповідають числу та місцю настання події. Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦК України - якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦК України - письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Як вбачається з матеріалів справи дане ДТП трапилось 01.12.2021 року, а представник позивача звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП до [PERSON] - 29.11.2024 про що свідчить трекінговий номер №0311700451025 (копію додано до додаткових пояснень). Відтак, твердження щодо пропуску позивачем строку позовної давності є безпідставними та не обгрунтованими. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У поданих поясненнях представником відповідача зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що з 16.04.2021 року і по 28.05.2025 року працює водієм автотранспортних засобів автотранспортного департаменту ТОВ Комерційно-виробнича фірма «Рома», а тому не може бути відповідачем в даних правовідносинах. До цих пояснень додано документ (копія трудової книжки [PERSON] ). Суд не приймає в якості доказу дані про працевлаштування [PERSON] , надані його представником, оскільки згідно ч. 2 ст.222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом. Натомість факт перебування в трудових відносинах підтверджується додатками до позовної заяви, які містяться в матеріалах справи, оскільки власником та страхувальником транспортного засобу учасника ДТП є ТОВ комерційно-виробнича фірма «Рома», а водієм юридичної особи, який має право керування транспортним засобом є [PERSON] (а.с. 19-20, 37-39 т.1). До предмету доказування, окрім наявності елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, також входить й доведення обставин перебування відповідача в трудових відносинах із ТОВ комерційно-виробничою фірмою «Рома», а також заподіяння ним шкоди саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідач не надав жодних належних, допустимих, вірогідних доказів, які б прямо чи опосередковано свідчили про заподіяння ним шкоди саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. За загальним правилом, визначеним у ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише за сукупності юридичних фактів, а саме, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. При цьому, виходячи з принципів змагальності цивільного судочинства, закріпленого в ст.ст. 12, 81 ЦПК України, обов`язок доведення обставини, про яку стверджує сторона, покладається на цю сторону. Аналогічні за змістом висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 04.07.2023 у справі № 686/20281/21, від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц, від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі №910/14685/17, від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц, від 21.08.2020 у справі № №905/1391/19, є сталими та сформованими та враховується судом до даних спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Суд, у відповідності до положень ч. 5 ст. 12 ЦПК України, створив учасникам справи рівні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків. Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що у момент заподіяння шкоди під час ДТП [PERSON] безпосередньо виконував свої трудові (службові) обов`язки, суду не надано. Сам лише факт перебування відповідача у трудових відносинах з роботодавцем не є підставою для покладення на роботодавця відповідальності за заподіяну його працівником шкоду відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України. Таким чином, з огляду на викладене, відповідні посилання представника відповідача є безпідставними та недоведеними, а тому не приймаються судом до уваги. Отже, за встановлених вище обставин, вина [PERSON] , який керував транспортним засобом «MAN 18.280», р/н [NUMBER] , під час скоєння ДТП встановлена у судовому порядку. Оскільки, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було сплачено страхове відшкодування за ремонт пошкодженого «LAND ROVER DISCOVERY», р/н [NUMBER] , в розмірі 56 356,40 грн., що підтверджується страховими актами № №006.02791421-1 від 16.12.2021 р. та №006.02791421-2 ввід 18.01.2022 р та платіжними дорученнями №73441435 від 16.12.2021 р. та №3596991 від 20.01.2022 р., то ціна позову становить 15 515,38 грн., яка розраховується наступним чином: 56 356,40 грн. - 40 841,02 грн. = 15 515,38 грн., де 56 356,40 грн. - фактичний розмір шкоди (розмір страхового відшкодування, виплачений ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно Договору страхування); 40 841,02 грн. - розмір страхового відшкодування, виплачений ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в порядку регресу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»; 15 515,38 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Виплативши страхове відшкодування до позивача ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» як страховика в силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , як до особи, відповідальної за заподіяну під час ДТП шкоду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджуються та відповідачем не спростовані, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 15 515,38 грн. суми страхового відшкодування в порядку суброгації підлягає задоволенню. Згідно з положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved