Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.10.2019 р. [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії №631259524. Відповідно до умов кредитного договору банк належним чином виконав свої зобов`язання, однак, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого, утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 197940,31 грн., яка до цього часу не сплачена. 12.08.2022 р. загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Враховуючи, що до цього часу сума заборгованості відповідачкою не сплачена, позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, я якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проси суд їх задовольнити та розглянути справу за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» від 24.09.2025 р., про причини неявки суд не повідомила, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надала. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності сторін у справі, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору підписавши анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» від 01.10.2019 р., що також підтверджується паспортом споживчого кредиту, Офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 01.10.2019 р., Акцептом пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 01.10.2019 р., довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, заявою (акцептом)№248.631259524.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 01.10.2019 р. Розмір заборгованості відповідачки перед банком підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого сума заборгованості станом на 13.04.2025 р. складає 197940,31 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту 145699,08 грн., відсотки за користування кредитом- 52240,93 грн., відсотки за прострочене тіло кредиту 0,30 грн, що також підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта №168807-2025/0424, розрахунковий період з 01.10.2019 р. по 13.04.2025 р. Згідно Витягу з державного реєстру банків було змінено найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість станом на 13.04.2025 р., яка складає 197940,31 грн. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується меморіальним ордером №740910 від 17.07.2025 р.

Outcome: approved