Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог представник позивача Тараненко А.І. зазначив, що 10.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 535794571, у формі електронного документа з використанням електроного підпису. Вказує, що зокрема відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Вказує, що згідно умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 16400,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученям. Вказує, що загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить - 48724,40 грн., яка складається з наступного: 16400,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 32324,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Вказує, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладались додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Вказує, що первісний кредитор та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 173 від 15.02.2022 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Вказує, що 05.08.2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право вимоги до відповідача на зщагальну суму 48724, 40 гривень. Вказує, що 30.09.2024 ТОВ "ФК"Онлайн Фінанс" та позивач уклали Договір фактоингу № 3009/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 535794571 від 10.12.2021 року у розмірі 48724 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 40 копійок, та судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились. У позові представник позивача просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 535794571, у формі електронного документа з використанням електроного підпису, MNV2Q65W (а.с. 22-28). Встановлено, що загальна сума заборгованості за 30.09.2024 -15.10.2024, за кредитним договором становить - 48724,40 грн., яка складається з наступного: 16400,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 32324,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 125). Встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.64-70). Встановлено, що первісний кредитор та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 173 від 15.02.2022 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги (а.с. 89-91). Встановлено й те, що 05.08.2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 05/0820-01 (а.с. 92-97). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право вимоги до відповідача на зщагальну суму 48724,40 грн. (а.с. 103-105). Встановлено, що 30.09.2024 ТОВ "ФК"Онлайн Фінанс" та позивач уклали Договір фактоингу № 3009/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором (а.с. 106-115). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, беручи до уваги, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 48724,40 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов слід задовольнити та слід стягнути з відповідача, на користь позивача, заборгованість за кредитним договором № 535794571 від 10.12.2021 року у розмірі 48724 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 40 копійок. Крім того, відповідно до ст.141, ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved