Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому поросить розірвати шлюб між ними. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з 25.06.2021 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка, як зазначено позивачем в позові, після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір`ю - позивачем у справі. Як на підставу розірвання шлюбу з відповідачем позивач посилається на те, що шлюбні відносини між ними припинено через те, що вони мають різні характери, погляди на життя та на сім`ю, що в решті решт призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб фактично припинив своє існування, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім`я розпалася і відновити подружні стосунки неможливо, оскільки між позивачем і відповідачем втрачено почуття любові, довіри та поваги. Позивач на примирення не згодна, шлюб носить формальний характер. Крім того, позивачем в позовній заяві зазначено про бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем [PERSON] до початку судового засідання подану заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.23). Відповідач [PERSON] \~також в судове засідання не з`явився, подавши до початку судового засідання заяву про розгляд справи без його участі. З позовними вимогами згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.22). За таких обставин, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Судом встановлено, що 25.06.2021 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який було зареєстровано Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 752, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка, як зазначено позивачем в позові, після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір`ю - позивачем у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved