Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09 січня 2024 року між сторонами було укладено Договір позики «Смартфінанс» № 3561410330-008347. На підставі укладеного договору відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 5 500 гривень зі строком повернення до 07 травня 2024 року включно. Процентна ставка - фіксована процентна ставка у розмірі 730% річних протягом всього строку кредитування, що становить за базовим розміром 2,00% за 1 (один) день користування. Комісія за користування позикою складає 0,5% та нараховується щоденно протягом дії цього договору. Відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 23 292 гривні 50 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 500 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 12 210 гривень 00 копійок, боргу послуг в розмірі 5 582 гривні 50 копійок, чим порушуються права та інтереси ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС». Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився (а.с.71-72). Причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений в електронному кабінеті, що підтверджується Довідкою про отримання документів в електронному суді та шляхом оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме (а.с.73-74). Відзив на позов не надав. Ухвалою від 05 листопада 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 09 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ТЕХНОФІНАНС»\~та відповідачем було укладено Договір позики «Смартфінанс» № 3561410330-008347 (далі - Договір) відповідно до умов якого відповідач за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] отримав на умовах строковості, оплатності та поверненості в позику грошові кошти в сумі 5 500 гривень 00 копійок, в порядку, який передбачений Законом України «Про електронні довірчі послуги», а саме: електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою ст. 11 вказаного Закону (а.с. 17-26). Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~ дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор\~ алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно п. 2.3 договору позика надавалася зі строком кредитування - 120 календарних днів. Згідно п. 2.3 договору за користування Позикою Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою 730% річних протягом всього строку кредитування, що становить за базовим розміром 2,00% на день. База нарахування процентів - залишок Суми Позики, що обліковується як заборгованість Позичальника перед Позикодавцем. Нарахування процентів на Суму Позики здійснюється за період починаючи з наступного від дня надання Позики (тобто день надання Позики не враховується при нарахуванні процентів) до дати першого обов`язкового платежу за Графіком платежів (включно). День внесення першого обов`язкового платежу враховується в період нарахування процентів для їх сплати. Після дати першого обов`язкового платежу 07 лютого 2024 року, нарахування процентів в кожному наступному періоді здійснюється починаючи з кожного першого дня наступного за днем обов`язкових платежів періоду, по останній день періоду, яким є день внесення платежу за цей період. Нарахування процентів за користування позикою за відповідний період між обов`язковими платежами здійснюється на залишок заборгованості за Позикою, яка є базою нарахування процентів. День повернення Позики при нарахуванні процентів враховується як день користування Позикою з нарахування процентів за цей день на загальних умовах відповідного періоду кредитування. Згідно п. 2.4.1 договору комісія за використання Позики, яка складає 0,5% та нараховується щоденно протягом дії договору. Згідно п. 2.4.2 договору одноразову комісію за видачу Позики у розмірі 3,00% але не менше 100 гривень від Суми Позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання Позики шляхом її утримання Позикодавцем із Суми Позики. Згідно п. 2.5 договору вартість вказаних у п. 2.4 договору комісій є фіксованою протягом строку кредитування, Комісії підлягають сплаті у строки, визначені Графіком платежів (а.с. 17-26). Платіжним дорученням №3580 від 09 січня 2024 року підтверджено, що відповідачу 09 січня 2024 року було здійснено перерахунок коштів у розмірі 5 335 гривень 00 копійок на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , отримувач - [PERSON] , призначення платежу [NUMBER] надання позики згідно договору кредитування №3561410330-008347 від 09 січня 2024 року (а.с. 33). Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується візуальною формою послідовності дій [PERSON] та комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідача (а.с.26 зворот). Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. За змістом статей\~633,\~634 ЦК України другий\~контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За правилами ч.1 ст.1050\~ЦК України\~\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. З цього випливає, що при\~\~укладенні договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як зазначено вище, договір між сторонами був укладений в порядку, який передбачений Законом України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч.1\~ст.632 ЦК України\~\~ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Суд вважає, що надані позивачем при зверненні до суду докази укладення договору дають підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати пені та комісій. Згідно наданої суду розрахунку заборгованості за кредитним договором №3561410330-008347 від 09 січня 2024 року у відповідача виникла заборгованість за позикою в розмірі 23 292 гривні 50 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 500 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 12 210 гривень 00 копійок, боргу послуг в розмірі 5 582 гривні 50 копійок (а.с.34-36), а докази про її погашення суду не надані. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~\~зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Виходячи з цього, отримання відповідачем кредиту від банку, використання кредитних коштів на власні потреби, невиконання відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів, що призвело до прострочення тіла кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині та його право захистити своє порушене право шляхом зобов`язання відповідача, як боржника, виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, комісії і неустойки у зв`язку з простроченням дати повернення кредиту. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не належним чином виконує умови зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.\~Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що відповідач, порушивши зобов`язання по умовах договору, має заборгованість перед ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» за кредитним договором на загальну суму 23 292 гривні 50 копійок, яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином,\~у зв`язку\~із задоволенням\~позовних вимог,\~з\~відповідача\~підлягає стягненню\~на\~користь\~позивача судовий\~збір\~у\~розмірі 2\~422\~ гривні 40 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 8). На підставі викладеного,

Outcome: approved