Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює постачання теплової енергії відповідачу, як власнику нежитлового приміщення, за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нежитлове приміщення відповідача вбудоване в багатоквартирний будинок та є невід`ємною частиною відповідних мереж (систем) опалення житлового багатоквартирного будинку в м. Кривому Розі. Відповідачу проводились нарахування оплати спожитих послуг відповідно до встановлених тарифів на теплову енергію. Однак останній розрахунок за постачання теплової енергії своєчасно та належним чином не здійснював, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 15 листопада 2023 року по 27 березня 2025 року у розмірі 17\~564,53 грн. Просить стягнути з [PERSON] вказаний розмір заборгованість, плату за абонентське обслуговування за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2025 року у розмірі 330,56 грн, суму збитків від інфляції 1\~739,57 грн, 3% річних 449,15 грн та пеню 174,50 грн, а також понесені судові витрати у справі. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно і належним чином. Від представника позивача надходило клопотання про розгляд справи без участі їх представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надійшов. За таких обставин, та враховуючи відсутність заперечення позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 27 серпня 2025 року позов надійшов до суду. Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі обставини. Рішенням Криворізької міської ради №219 від 10 липня 2013 року квартира за адресою: [ADDRESS] , переведена в нежиле приміщення. Як видно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення загальною площею 21,6 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 183, виданого 13 лютого 2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М. С. За вказаною адресою позивачем регулярно та відповідно до тарифів надавалися комунальні послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується відповідними актами подачі та припинення подачі теплової енергії. Рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради №1272 від 18.10.2023, №1194 від 26.09.2024, №241 від 24.02.2025 встановлені тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для КПТМ «Криворіжтепломережа». Наказом позивача №712 від 03.11.2021 встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у розмірі 22,05 грн. В подальшому наказами по підприємству від 29.11.2022 №773 та від 30.09.2024 №796 у зв`язку із зміною законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць вносились зміни до вищевказаного Наказу №712 та відповідно змінювався розмір плати за абонентське обслуговування, який встановлений: з 01.12.2022 у розмірі 17,70 грн, з 01.10.2024 у розмірі 16,88 грн. Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , підтверджується щомісячними звітами про споживання, з яких видно, що обсяг спожитої теплової енергії визначається за показами лічильника. Позивачем на адресу водповідача щомісячно протягом спірного періоду направлялись рахунки-фактури із зазначенням найменування наданої послуги, кількості спожитої Гкал, встановлений тариф, сума за теплову енергію та абонплату, загальна заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2025 року становить 17\~895,09 грн, з яких: 17\~564,53 грн\~-\~за послугу\~з постачання\~теплової енергії\~за період\~з 15\~листопада 2023\~року по\~27\~березня 2025\~року;\~330,56\~грн -\~плата за\~абонентське обслуговування\~за період\~з 01\~жовтня 2023\~року по\~30\~квітня 2025\~року.\~Правильність нарахування\~суми боргу\~підтверджується розрахунком.Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Внаслідок порушення відповідачем вимог чинного законодавства, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат 1\~739,57 грн за період з грудня 2023 року по червень 2025 року, 3% річних 449,15 грн за період з 02 грудня 2023 року по 11 серпня 2015 року та пені 174,50 грн за період з 01 серпня 2023 року по 12 грудня 2023 року. Підприємством на ім`я відповідача [PERSON] було направлено претензію №12105/15429 щодо стану заборгованості. Зазначено, що між сторонами укладено договір №12105 індивідуальний про надання послуги з постачання теплової енергії. У зв`язку з несплатою за період 01.10.2023 по 30.04.2025 виникла заборгованість в розмірі 17\~895,09 грн, яку вимогають сплатити добровільно. На час звернення до суду борг не погашено. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Згідно зі статтею 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами користування\~тепловою енергією,\~затвердженими Постановою\~КМУ від\~03\~жовтня 2007\~року за\~№ 1198 (далі - Правила). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 23\~Правил встановлено,\~що розрахунки\~за спожиту\~теплову енергію\~здійснюються на\~межі продажу,\~яка є\~межею балансової\~належності (відповідальності),\~відповідно до\~договору на\~підставі показів\~вузла обліку\~згідно з\~діючими тарифами\~(цінами),\~затвердженими в\~установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Згідно з пунктом 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний: вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, який вступив в дію 01 травня 2019 року, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1. ст. 1 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Пунктами 2, 5 частини другої\~статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Встановлено, що договір про надання комунальних послуг відповідачем з позивачем не укладався, однак факт відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок викладений в Постанові ВСУ від 20.04.2016 по справі 6-2951цс15. З 05 листопада 2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, що укладений в порядку п.11 ч.1 ст.1, ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, відповідно до якого, до плати виконавцю комунальної послуги включено також плату за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Відповідно до\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 45 Індивідуального договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів Споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, відповідач своїм правом подання відзиву не скористався, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за адресою: [ADDRESS] за період 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2025 року у загальному розмірі 17\~895,09 грн, а тому слід стягнути з відповідача заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії, заборгованість за абонентське обслуговування та пеню. Крім того, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат у розмірі 1\~739,57 грн, 3% річних у розмірі 449,15 грн та надав розрахунок. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають стягненню з відповідача. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved