Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на ст. 4, 12, 30, 43, 49, 175-177, 181-183 ЦПК України, просить позбавити [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO] та стягнути аліменти на його утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батько дитини записаний зі слів матері згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 16.10.2024 № 0004748870. Проживає сім`я за адресою [ADDRESS] . 10.04.2024 № 01-26/77 до служби у справах дітей та сім`ї надійшла інформація від КЗ «Славутицький міський центр соціальних служб» щодо родини [PERSON] , де зазначено, що дана родина із 22.11.2022 року перебуває під соціальним супроводом по причині проявів безвідповідального батьківства, зловживання матір`ю алкогольними напоями, наявних соціально - побутових та соціально - економічних проблем та проблем щодо стану здоров`я дитини - [PERSON] . Як вбачається з листа, 10.04.2024 у телефонному режимі інспектор ювенальної превенції Вишгородського відділення № 2 РУП ГУНП Байова Л.В. повідомила фахівців Центру, про те, що 09.04.2024 о 22.00 [PERSON] сам перебував на вулиці біля будинку, де мешкала його бабуся - [ADDRESS]. Дитина була без нагляду дорослих та без відповідного сезонного одягу. Через те, що бабусі хлопчика на той час не було вдома, а мати не виходила на зв`язок, сусіди викликали поліцію. Пізніше, за викликом поліції приїхала мати [PERSON] . За інформацією від поліції, вона поводила себе неадекватно, була у стані алкогольного сп`яніння, кричала на сина та намагалась застосувати фізичну силу до тих, хто був поряд з дитиною. [PERSON] у цей час був дуже наляканий, плакав та повідомив, що з матір`ю він додому не піде, бо вона його б`є. Хлопчика до себе у квартиру забрала сусідка, мешканка квартири [ADDRESS] [PERSON] . Фахівцем центру спільно з інспектором ювенальної превенції проведено бесіду з [PERSON] та сусідкою. У ході спілкування [PERSON] повідомив, що у нього болять зуби - попросив їх пролікувати, рани на ногах через мале взуття, потріскана обвітрена шкіра на руках. Зі слів сусідки, хлопчик часто до пізньої години гуляє у дворі Чернігівського кварталу, із дорослих за ним ніхто не спостерігає та не наглядає, дитина фактично знаходиться сама по собі, а мати жодним чином не дбає про сина. Зокрема [PERSON] зазначила, що бабуся [PERSON] , як і мама, зловживає алкогольними напоями. Фахівці Центру намагалися зв`язатися з відповідачкою у телефонному режимі, але на зв`язок вона не вийшла. 04.04.2024 року на ім`я міського голови Фомічева Ю.К. відповідачкою подано заяву про тимчасове влаштування дитини - [PERSON] у зв`язку зі складними життєвими обставинами. У поданій заяві [PERSON] зазначила, що зобов`язуються зробити в квартирі ремонт, створити належні умови для утримання та виховання дитини, не зловживати алкогольними напоями та вести нормальний спосіб життя. 10.04.2024 наказом служби у справах дітей та сім`ї № 21 малолітнього [PERSON] [INFO] тимчасово влаштовану до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок». 15.11.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини рекомендовано [PERSON] взяти на облік, як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах, та затвердити індивідуальний план дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах. 21.11.2022 наказом служби у справах дітей та сім`ї № 24 малолітній [PERSON] , [INFO] взятий на облік як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. 17.04.2024 рішенням виконкому Славутицької міської ради №1168 малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок» із 10.04.2024 строком до 6 місяців. Законним представником малолітньої дитини призначено директора дитячого будинку [PERSON] 27.11.2024 з метою перевірки наявності змін в житлових умовах спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї, КЗ «Славутицький міський центр соціальних служб» здійснено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що з моменту поміщення дитини (минуло 7 місяців) ніякого ремонту в квартирі не зроблено, санітарно - гігієнічні умови проживання - незадовільні, скло на кухонному вікні розбите тривалий час, матеріальний дохід у відповідачки відсутній, вона не працює, дитину у Центрі мати відвідувала несистематично - протягом двох тижнів, а потім зникала із поля зору, хоча і обіцяла сину відвідувати його, через що [PERSON] був засмучений. За результатами обстеження з`ясовано, що складні життєві обставини не усунуті, ставлення матері до дитини та його здоров`я є байдужим і безвідповідальним, батьківське піклування відсутнє, тривале незабезпечення сина базовими потребами, та необхідним медичним лікуванням негативно вплинуло на розвиток [PERSON] . [PERSON] офіційно попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків та можливе позбавлення її батьківських прав у разі подальшого ухилення. Письмове попередження вручене особисто відповідачці. З боку матері малолітній [PERSON] не отримує достатньої та належної уваги, відповідач безвідповідально ставиться до свого батьківства, свідомо нехтує хоча б мінімальним ефективним спілкуванням з дитиною і не вживає жодних дій які б свідчили про бажання виконувати батьківські обов`язки. Також з поведінки відповідачки не вбачається, що вона стала або має стати на шлях виправлення і орієнтована на налагодження відносин з сином і відповідальне батьківство. Таким чином, за переконанням Позивача наявні достатні правові підстави для позбавлення батьківських прав Відповідача - [PERSON] . Ухвалою судді від 30 грудня 2024 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 25 лютого 2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 29.10.2025 року представники позивача Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Сусло Т.І., Парнюк В.М. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні пояснили, що дитина [PERSON] перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок» із 10.04.2024. За цей час мати навідувала його не регулярно. Належних висновків не зробила, офіційно не працевлаштувалась, побутові умови не поліпшила. На разі [PERSON] з задоволенням відвідує навчальний заклад, став емоційно спокійним, врівноваженим. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що дійсно опинилась у складних життєвих умовах, проте про сина вона дбає. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Удовенко Л.М., позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні пояснила, що неодноразово спілкувались з [PERSON] , проте висновків вона не робить. Вона свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї дитини. Відповідач не цікавиться станом його здоров`я, навчанням в школі, внаслідок чого дитина не відчуває з нею емоційної єдності. Власної ініціативи щодо проявів уваги до дитини з боку матері не відбувається. Представник третьої особи Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Полегенько Я.П. в призначене судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з відпусткою. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює у відділі ювенальної превенції ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП та знає родину [PERSON] з 2022 року. З навчального закладу [PERSON] надійшла інформація, що він поводить себе погано, може вдарити, кричить, агресивний з викладачами, важкий психологічний стан. Тому разом зі службами відвідали родину [PERSON] . Умови проживання були недобрі. В квартирі було вибито скло та воно не було прибрано, дитина могла поранитись, з їжею були проблеми, санітарний стан був не нормальний. При спілкуванні з [PERSON] на питання по шкільній програмі не відповідав. Декілька разів приходили з перевірками, проте ситуація погіршувалась. [PERSON] з порогу починав безпідставны істерики. Щоб не травмувати дитину, вони спілкувались з мамою, з`ясовували обставини та шли. Також надавали рекомендації щодо медичного обстеження дитини. Були неодноразові випадки коли сусіди телефонували та казали що чують сильні крики, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння, до неї приходить чоловік та виникають сварки. По прибуттю поліції двері не відкривали. [PERSON] заяви від сусідів що дитина перебуває в то в коридорі, то голодна. Потім у 2024 році дитина перебувала в нічний час на вулиці без супроводу дорослих. Приїхала мама у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно, тому дитину було вилучено та поміщено в центр. Наразі жодної скарги з навчального закладу не надходило. Дитина спокійна, не кричить, не агресує, дуже добрий, позитивний хлопчик. Пам`ятаю випадок, коли до мами приходив співмешканець, вони зловживали спиртними напоями, в наслідок чого [PERSON] було завдано тілесних ушкоджень, це і синці на обличчі і вибиті зуби, проте потім вона забирала заяви і до відповідальності його не притягували. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою бабусі. Вона має собаку, то часто вигулює її на вулиці. Одного разу побачила хлопчика, він питав про собаку так і подружились з [PERSON] . Бачила що дитина неухожена. Вони розмовляли, питала хто бабуся, де мама, він розповідав про своє життя. Казав що ножки в нього болять, бо малі кросівки. Одного дня в вечорі він сидів і плакав на лавочці біля під`їзду. Сказав що де мама не знає, а бабуся поїхала на дачу, як потрапити до квартири не знає. Він дзвонив мамі але трубку вона не брала, потім ще раз набрав маму і сказав що «мама буде мене бити». Потім вона подзвонила їй сама та вислухала мати. Дитину аж трусило. Вона каже хай йде додому, а я кажу до дому сам не піде бо пізно, приїдь та забири. Потім викликали поліцію і вона забрала до себе дитину ночувати. Він був такий голодний що з`їв таку порцію, що і дорослий а потім спав до обіду. Після пів року як він був у центрі, зустрілись на вулиці, він завжди до мене підходить і розповідає як справи, він був на велосипеді, дитина щаслива, спокійна. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою по квартирі. Вона проживає майже через стінку, і все що відбувається у квартирі [PERSON] їй все чутно. [PERSON] не погана людина та мама. Вона просто потрапила в складні обставини і не може з ними впоратись. [PERSON] та бабуся часто сварились та билися. [PERSON] це все чув та бачив. Періодично [PERSON] зникала та все заспокоювалось. Коли [PERSON] зникала то бабуся дивилась за онуком. Вважає, що [PERSON] взяв на озброєння такий факт, що коли він щось хоче треба кричати і бабуся дасть. [PERSON] часто залишався сам, стукав у двері до сусідів і просив подзвонити мамі, вона неодноразово його годувала. Повідомили служби що дитина одна, шукали [PERSON] . Після того як [PERSON] вилучили, зараз бачу його спокійного, веселого, каже що в нього все нормально, гарні оцінки, подобається школа. До сих пір періодично хтось до [PERSON] навідується і чутно крики та бійки, одразу викликаємо поліцію. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює психологом у Центрі Життєстійкості та двічі спілкувалась з [PERSON]. 15.10.24 року та 16.05.2025 року. Під час знайомства у [PERSON] вбачались явні труднощі з читанням, писанням, бо не було підтримки батьків. Він різко реагував на правила у центрі, на певний режим та час вкладання. Він дуже переймався родинними питаннями, він переживав що мама не працює. Зі слів [PERSON] , йому допомога не потрібна, казав знайдіть мамі роботу. Мама спілкується з ним на рівних, перекладає на нього відповідальність. У дитини прірва між обставинами які склались і його баченням проблеми. На його думку його тримають тільки через те що хтось перешкоджає повернутись. Мама казала дитині що це його провина що він там опинився, бо жалівся. Родинна історія викликає у нього тривожність. Звісно він любить і хоче до мами. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є медичною сестрою у Центрі «Родинний затишок». На момент прибуття [PERSON] , він не спілкувався, кидався столами, стільцями, іграшками, був агресивний. Але він адаптувався, почав спілкуватись, посміхатись. Аналізуючи медичну картку дитини, мама вчасно зверталась до лікарів, він часто хворів, проте у 22 році встановили психічний діагноз і кожні пів року потрібно робити консультації. У дитини поганий зір і потрібна була консультація офтальмолога, мама не змогла, возив директор центру. Психоемоційний стан був занедбаний. Зараз більше року як він у центрі, то на багато менше став хворіти, почав спілкуватись, знизилась агресія. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є фахівцем із соціальної роботи. З 2022 року [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, по причині безвідповідального батьківства, вживання алкогольних напоїв. Мати не відвідувала консультації, не виконувала рекомендації психолога, заперечувала необхідність у лікуванні алкогольної залежності. Також були зафіксовані факти агресивної поведінки до спеціалістів, тому договір було розірвано. Результату від роботи не досягнуто, [PERSON] заперечує наявність проблем, досі не працевлаштувалась, оточує себе антисоціальними особами які зловживають алкогольними напоями, на фоні чого виникають сварки та бійки. Належного контролю за досугом, навчанням дитини не було. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно з витягом № 00047488170 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 16.10.2024 батько дитини записаний зі слів матері. З витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 27.12.2003 року. 10.04.2024 № 01-26/77 до служби у справах дітей та сім`ї надійшла інформація від КЗ «Славутицький міський центр соціальних служб» щодо родини [PERSON] , де зазначено, що дана родина із 22.11.2022 року перебуває під соціальним супроводом по причині проявів безвідповідального батьківства, зловживання матір`ю алкогольними напоями, наявних соціально - побутових та соціально - економічних проблем та проблем щодо стану здоров`я дитини - [PERSON] . Як вбачається з листа, 10.04.2024 у телефонному режимі інспектор ювенальної превенції Вишгородського відділення № 2 РУП ГУНП Байова Л.В. повідомила фахівців Центру, про те, що 09.04.2024 о 22.00 [PERSON] сам перебував на вулиці біля будинку, де мешкала його бабуся - [ADDRESS]. Дитина була без нагляду дорослих та без відповідного сезонного одягу. Через те, що бабусі хлопчика на той час не було вдома, а мати не виходила на зв`язок, сусіди викликали поліцію. Пізніше, за викликом поліції приїхала мати [PERSON] . За інформацією від поліції, вона поводила себе неадекватно, була у стані алкогольного сп`яніння, кричала на сина та намагалась застосувати фізичну силу до тих, хто був поряд з дитиною. [PERSON] у цей час був дуже наляканий, плакав та повідомив, що з матір`ю він додому не піде, бо вона його б`є. Хлопчика до себе у квартиру забрала сусідка, мешканка квартири [ADDRESS] [PERSON] . Фахівцем центру спільно з інспектором ювенальної превенції проведено бесіду з [PERSON] та сусідкою. У ході спілкування [PERSON] повідомив, що у нього болять зуби - попросив їх пролікувати, рани на ногах через мале взуття, потріскана обвітрена шкіра на руках. Зі слів сусідки, хлопчик часто до пізньої години гуляє у дворі Чернігівського кварталу, із дорослих за ним ніхто не спостерігає та не наглядає, дитина фактично знаходиться сама по собі, а мати жодним чином не дбає про сина. Зокрема [PERSON] зазначила, що бабуся [PERSON] , як і мама, зловживає алкогольними напоями. Фахівці Центру намагалися зв`язатися з відповідачкою у телефонному режимі, але на зв`язок вона не вийшла. 04.04.2024 року на ім`я міського голови Фомічева Ю.К. відповідачкою подано заяву про тимчасове влаштування дитини - [PERSON] у зв`язку зі складними життєвими обставинами. У поданій заяві [PERSON] зазначила, що зобов`язуються зробити в квартирі ремонт, створити належні умови для утримання та виховання дитини, не зловживати алкогольними напоями та вести нормальний спосіб життя. 10.04.2024 року наказом служби у справах дітей та сім`ї № 21 малолітнього [PERSON] [INFO] тимчасово влаштовану до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок». 15.11.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини рекомендовано [PERSON] взяти на облік, як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах, та затвердити індивідуальний план дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах. 21.11.2022 року наказом служби у справах дітей та сім`ї № 24 малолітній [PERSON] , [INFO] взятий на облік як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. 17.04.2024 рішенням виконкому Славутицької міської ради №1168 малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок» із 10.04.2024 строком до 6 місяців. Законним представником малолітньої дитини призначено директора дитячого будинку [PERSON] 27.11.2024 з метою перевірки наявності змін в житлових умовах спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї, КЗ «Славутицький міський центр соціальних служб» здійснено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що з моменту поміщення дитини (минуло 7 місяців) ніякого ремонту в квартирі не зроблено, санітарно - гігієнічні умови проживання - незадовільні, скло на кухонному вікні розбите тривалий час, матеріальний дохід у відповідачки відсутній, вона не працює, дитину у Центрі мати відвідувала несистематично - протягом двох тижнів, а потім зникала із поля зору, хоча і обіцяла сину відвідувати його, через що [PERSON] був засмучений. За результатами обстеження з`ясовано, що складні життєві обставини не усунуті, ставлення матері до дитини та його здоров`я є байдужим і безвідповідальним, батьківське піклування відсутнє, тривале незабезпечення сина базовими потребами, та необхідним медичним лікуванням негативно вплинуло на розвиток [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання № 02-06/38 від 21 жовтня 2022 року, складеного з метою з`ясування умов проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , проведено обстеження умов проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Санітарно-гігієнічні норми незадовільні. Кімната не охайна, неприбрана, речі розкидані. Запас продуктів харчування для дитини відсутній. У результаті рейд перевірки комісія визнала неналежними умови проживання. Негайно [PERSON] та [PERSON] упорядкувати квартиру, прибрати, створити для дитини належні умови проживання, навчання, дозвілля. З довідки про результати рейд перевірки від 09.05.2023 року за адресою [ADDRESS] , двері відчинила бабуся [PERSON] та повідомила що [PERSON] працює касиром у Форі з графіком 2/2 до 23.00 години. У квартирі прибрано, приготовлена їжа. З довідки про результати рейд перевірки від 23.08.2023 року за адресою [ADDRESS] , двері відчинила [PERSON] . Повідомила що її знайомий [PERSON] вдарив її по обличчю. Під час бесіди поводила себе агресивно до членів комісії, кричала та звинувачувала працівників соціальних служб у її проблемах. У квартирі прибрано, приготовлена їжа. З довідки про результати рейд перевірки від 03.10.2023 року за адресою [ADDRESS] , двері відчинила [PERSON] . Повідомила що [PERSON] не хоче навчатись, влаштував у школі істерику. Вона не знає що робити, їй важко виховувати сина. Коштів на проходження медичного обстеження вона не має. Наразі працює касиром у магазині Союз . У квартирі прибрано, приготовлена їжа. Стосунки між матір`ю та сином напружені, конфліктні. Довідкою з КП «Славутич-Водоканал» за адресою [ADDRESS] станом на 01.10.2024 року підтверджено заборгованість у розмірі 58194,84 гривні. Довідкою з КП «УЖКХ» за адресою [ADDRESS] станом на 17.10.2024 року підтверджено заборгованість у розмірі 53632,91 гривні. Відповідно до акту обстеження умов проживання № 02-03/82 від 27.11.2024 року [PERSON] проживає за адресою Печерський 1/153. [PERSON] офіційно не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Підробляє на автомийці в Атасі. Санітарно гігієнічні умови не задовільні, скло на кухонному вікні розбито тривалий час, зі слів [PERSON] не має коштів. Наявна побутова техніка, меблі. [PERSON] влаштовано до центру Родинний затишок. Зі слів матері вона його відвідує та спілкується. Так, згідно витягів з протоколів № 13,№ 08, № 14, № 11, № 19, № 09, № 20, № 22 № 24 засідань комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради ухвалено, зокрема [PERSON] бездоганно виконувати ст. 150 СК України, не допускати вживання та зловживання спиртними напоями; службі у справах дітей та сім`ї тримати на контролі родину [PERSON] . Суд, вислухавши вступне слово представників позивача, відповідача, представника третьої особи - Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Враховуючи положення ст. 3 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу. Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. 25 листопада 2024 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області прийнято рішення № 1865 про погодження та надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, тому з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , на належне виховання, рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, відповідно до ст. ст. 19, 150, 164 СК України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 4). Досліджені письмові докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] [INFO] . З позовної заяви вбачається, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина [PERSON] . Вона не дбала про його стан здоров`я. Відповідач майже не спілкуються з дитиною, а саме в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Малолітній [PERSON] вже більше року проживає у центрі «Родинний затишок» де вихователі займаються його доглядом, вихованням та утриманням. Крім того, [PERSON] офіційно не працевлаштувалась, щоб самостійно утримувати свою дитину. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] не працює та постійного доходу не має. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, суд виходить з того, що вона є його матір`ю, офіційно не працює та постійного доходу немає. Беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, нормальний стан здоров`я відповідача [PERSON] , оскільки доказів іншого суду не надано, її матеріальний стан, її працездатний вік, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання [PERSON] [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Родинний затишок» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить необхідну участь матері в його утриманні. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 гривень. За змістом ст.141 ЦПК України та ст.1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір за майнову вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого звільнена позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», в сумі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved