Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін Представник ТзОВ "ФК "Фінстраст капітал" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 17.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна»(первісним кредитором) та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №6470819 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна та розміщених на сайті товариства. Згідно умов договору сума кредиту складає 15000 грн., строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,99%. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит у сумі 15000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 16.04.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку та не повернув тіло кредиту. 27.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27.11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінило назву на ТОВ «ФК «Фінтраст капітал». Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 73506 грн. з яких 15000 грн. - тіло кредиту, 26865 грн. - нараховані відсотки, 31641 грн. - нараховані відсотки за 106 календарних днів, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2. Від представника відповідача адвокатки Скользнєвої В.В. надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує факт укладення договору, обґрунтовуючи, що матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме [PERSON] . Відтак, з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, неможливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять. Також, зазначає, що станом на 10.03.2025 року (дату подачі позовної заяви) загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору становлять 73 506,00 грн., що складається з: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 865,00 грн. - проценти за користування кредитом; 31 641,00 грн. - проценти за 106 календарних днів, з якими відповідачка категорично не погоджується. Матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ «Пейпек Україна», зокрема кредитних, на рахунки ТОВ "Авентус Україна" для здійснення переказу коштів на виконання вимог Договору №6470819 від 17.03.2023 р. для подальшого переказу їх відповідачу. Враховуючи зазначене, підстави до задоволення позову відсутні, з огляду на не доведеність позивачем факту надання відповідачу кредиту в сумі, зазначеній в позовній заяві. Окрім того, заперечує щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000грн. Зазначає, що такий розмір є необґрунтовано завищений щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи і витраченого адвокатом часу. Предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних, а процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення, така позовна заява є досить шаблонною з урахуванням кількості боржників за однаковими примірниками кредитного договору. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі. 1.3. Представник ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» надіслав відповідь на відзив, згідно якого з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства. Підтримав позицію викладену у позовній заяві. Зазначив, що кредитний договір укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісним кредитором) та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного кредитного договору та його процедура детально описана позивачем в позовній заяві. На підтвердження укладання договору позивачем було надано електронний договір в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «C6848», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Відтак, жодних сумнівів в тому, що 17.03.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем за допомогою ІТС ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 6470819 про надання споживчого кредиту не виникає. Переказ коштів, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджено копією довідки платіжного провайдера ТОВ "Пейпек Україна" (платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію) про перерахування коштів. .Щодо нарахованих сум заборгованості, то станом на 16.04.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Після переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача, відповідач продовжив ухилятися від виконання зобов`язань за договором, тому нарахування сум заборгованості, здійснено в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та умови кредитного договору. Наразі відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушуються його законні права, тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими, відтак просить їх задоволити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 18.03.2025 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. 15.04.2025 представник відповідачки надіслав відзив на позовну заяву. 17.04.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Також просить розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача, задоволити позовні вимоги та попередньо подане клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 24.09.2025 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, які надійшли на адресу суду 28.10.2025. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна» (первісним кредитором) та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №6470819 про надання споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису - одноразового ідентифікатора «С6848». Згідно умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 15000 грн., строк кредиту - 360 днів (п. 1.3 та п. 1.4 Договору). Згідно п. 1.5.1 та 1.5.2 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка - 0,697% та застосовується за умов вказаних у п.1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою складає 122460 грн., за зниженою ставкою - 116639,25 грн. (п.1.8 Договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем (п. 2.1 Договору). Згідно умов даного договору у споживача відсутнє право продовжити строк кредитування або строк виплати кредиту (п.1.4.1.) (а.с.48-50). Сторонами погоджено та підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідно до якої визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.50 зворот). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом відповідача та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.52-53). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] ( [NUMBER] ) та зарахування на платіжну картку № [NUMBER] коштів у сумі 15000 грн., (дата та час операції 17.03.2023 о 20:15:12) підтверджується інформаційною довідкою, наданою АТ «А-Банк». (а.с.139-140) Реквізити даної карти співпадають із реквізитами карти наданої відповідачем для зарахування коштів при укладенні договору. Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.11.2023 заборгованість відповідача за кредитом складає 41865грн., з яких 15000 грн. - основний борг та 26865 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с.57-60). Також, судом встановлено, що 27.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27.11/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с.16-19). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 27.11.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу. (а.с.20). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 27.11.2023, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитом у сумі 41865 грн., з яких 15000 грн. - основний борг та 26865грн. - заборгованість за відсотками (а.с.11). Про відступлення права вимоги відповідач повідомлялася представниками позивача шляхом надсилання повідомлення на електронну пошту, зазначену при укладені Кредитного договору, окрім того її повідомлено, що усі платежі в погашення заборгованості за Договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора за вказаними у листі реквізитами (а.с.54). Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.11/2023-Ф від 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна строк Договору № 6470819 про надання споживчого кредиту від 17.03.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 106 календарних днів з 27.11.2023 року по 11.03.2024 року в межах строку договору, що складають: 15000 грн * 1,99 % = 298,5 грн*106 календарних днів = 31641 грн. (а.с.61). Згідно рішення №251124/1 від 25.11.2024 найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на нове - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.56). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. За загальним принципом кожна сторона цивільного спору зобов`язана суду довести свою позицію. Відповідач позов не визнає та подала відзив, де висловила свою позицію, однак вона не надала суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, хоча могла долучити кредитну історію і виписку по всіх своїх картах, щоб підтвердити, що гроші їй не зараховувались, але не зробила цього. Натомість, позивачем надано суду договір, підписаний електронним підписом [PERSON] 17.03.2023 о 20:15:02, окрім того, анкетні дані останньої повністю співпадають з даними, що містяться в документах, якими підтверджується особа [PERSON] . Для укладення кредитних договорів сторонам таких договорів необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, відповідно нездійснення чи не завершення якоїсь дії унеможливлює його укладання і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що всі ці дії були повністю здійснені сторонами, тому відповідачка заперечуючи факт підписання договору та отримання нею коштів скоріше за все намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Отже, позивач довів суду свою позицію, а відповідачка - ні. Заперечення відповідачки, викладені у відзиві, спростовані матеріалами справи, зокрема персональні дані (навіть контактний номер телефону, який вона сама ж вказала, як контактний, у відзиві) [PERSON] , як сторони цивільної справи збігаються з персональними даними позичальника в кредитному договорі. 5.2. Отож, суд робить висновок, що 17.03.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №6470819 про надання споживчого кредиту. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти (що підтверджено випискою та листом АТ "А-Банку") і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 16.04.2023 відповідачка не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу (погодженого та підписаного при укладенні договору) та не повернула тіло кредиту, відтак у неї виникла перед первісним кредитором ТОВ "Авентус Україна" заборгованість у розмірі 41865 грн., з яких 15000грн - тіло кредиту, 26 865 грн. - відсотки нараховані за прострочення виконання кредитних зобов`язань за процентною ставкою 1,99%, що повністю відповідає умовам та строку дії Договору. Окрім того, суд зауважує, що враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.11/2023-Ф від 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (змінено на ТОВ ФК`Фінтраст капітал»), строк Договору № 6470819 про надання споживчого кредиту від 17.03.2023 року не сплив (оскільки становив 360 днів, дата останнього платежу згідно графіку встановлена 11.03.2024), то позивачем було правомірно здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами ще за 106 календарних днів з 27.11.2023 року по 11.03.2024 року згідно розрахунку: 15000 грн * 1,99 % = 298,5 грн*106 календарних днів = 31641 грн. Тобто, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та умови кредитного договору, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості вцілому приймається судом як достовірний, крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. 5.3. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє. 5.4.Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, заявка №1282 на виконання доручення до Договору №10/12-2024, рахунок на оплату №1282-24,02-2025 від 24.02.2025 ордером на надання правничої допомоги та свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю адвоката Столітнього М.М. серії КС №9422/10 (а.с.15, 23-24, 40, 51, 55). Суд зазначає, що стороною відповідача було подано заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу і на її переконання заявлена сума відшкодування таких витрат у розмірі 10000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Дана категорія справ є поширеною, предмет спору в цій справі не є складним, а характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, позовна заява та пакет документів, що доданий до позовної заяви не займає значних витрат часу на їх складання та підготовку, оскільки є досить шаблонними. Враховуючи конкретні обставини справи, що розглядалася в спрощеному провадженні без виклику сторін, що в порядку наданої правової допомоги адвокатом було написано і подано до суду лише один документ, який потребував значної попередньої підготовки і зібрання доказів, - це позовну заяву з додатками, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру завищених витрат, суд робить висновок, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн. Це відповідає критерію їх розумності і є співмірним із складністю справи та виконаними роботами. 5.5.Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., (а.с.22), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved