Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті батька [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Марківці Марківського району Луганської області, який помер [INFO] у смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області. [PERSON] проживав за\~адресою:\~Луганська область, Новопсков Новопсковського району, яка відноситься до тимчасово окупованої території України. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.08.2024 року відділом запису актів цивільного стану так званої «луганської народної республіки». Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де було видано свідоцтво, яке не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для реєстрації факту смерті батька та отримання свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до вимог законодавства України. Ухвалою суду від 21.10.2025 провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження. Від заявника\~надійшла заява\~в якій\~він просить\~розглядати справу\~без його\~участі за наявними у справі доказами. Заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Четвертий відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Харкові\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиціїв судове засідання не з`явився. В наданому суду клопотанні в.о. начальника відділу просила розглядати справу за відсутності їхнього представника. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану зауважень до поставлених в заяві вимог не має. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, розглядаються судом в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За загальним правилом в порядку окремого (непозовного) провадження судом можуть бути встановлені факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до\~п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293,\~п.\~8\~ч.\~1\~ст.\~315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Стаття 317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Зокрема, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Порядок державної реєстрації смерті визначається ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. №2398-VI та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 гл.5 розділу ІІІ вищевказаних Правил підставою для державної реєстрації смерті є:\~а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);\~б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);\~в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;\~г) рішення суду про оголошення особи померлою;\~ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;\~д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;\~е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З`ясувавши\~повно,\~всебічно та\~об`єктивно\~усі обставини\~справи,\~оцінивши надані\~суду докази\~в їх\~сукупності з\~точки зору\~їх належності,\~допустимості,\~достатності і\~взаємозв`язку,\~суд вважає\~встановленим та\~доведеним той\~факт,\~що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області на території,\~яка тимчасово\~непідконтрольна Україні та перебуває в окупації російськими військами у зв`язку зі збройною агресією проти України. Померлий був батьком заявника [PERSON] , [INFO] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.08.2024 (на російській мові «новопсковским отделом записи актов гражданского состояния департамента записи актов гражданского состояния министерства юстиции» так званої «луганської народної республіки», тобто органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, а тому вказане свідоцтво про смерть не створює правових наслідків та не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території України відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Факт родинного\~споріднення між\~заявником [PERSON] та померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 19.08.1978 року Новопсковським районним відділом РАЦС, актовий запис № 81 від 19.08.1978. Реєстрація факту смерті, має юридичне значення та необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть батька встановленого законодавством України зразка. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, що надасть можливість отримання заявником свідоцтва про смерть батька українського зразка. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved