Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

29 травня 2025 року, через систему «Електронний суд», позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі Позивач, АТ «ПУМБ», Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , Відповідач) в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 40\~910,47 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 липня 2018 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №2001081978701, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 25160 гривень. Також 07 липня 2020 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №1001629953301 та видано кредит у сумі 30 000 гривень. Вказав, що позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, однак відповідачем в порушення умов Договорів зобов`язання належним чином не виконані, у зв`язку з чим, станом на 04.02.2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором №2001081978701 від 19 липня 2018 року становить 30758,11 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 20159,62 гривень, заборгованості по процентам 10598,49 гривень; заборгованість відповідача за кредитним договором №1001629953301 від 07 липня 2020 року становить 10152,36 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 6206,25 гривень, заборгованості по процентам 1,27 гривень; заборгованість за комісією 3944,84 гривень, а в загальному розмірі за двома кредитами 40910,47 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору. На підставі ухвали Соборного районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року вказану позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Покровського районного суду міста Кривого Рогу. Ухвалою судді від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалась, жодних клопотань, заяв по суті справи не подавала. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 липня 2018 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №2001081978701, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 25160 гривень. Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Крім того 07 липня 2020 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №1001629953301, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 30 000 гривень, Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №2001081978701 від 19 липня 2018 року, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 04.02.2025 становить 30758,11 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 20159,62 гривень, заборгованості за відсотками 10598,49 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №1001629953301 від 07 липня 2020 року, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 04.02.2025 становить 10152,36 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 6206,25 гривень, заборгованості за відсотками 1,27 гривень, заборгованості за комісією 3944,84 гривень. Позивачем 04 лютого 2025 року за вих. №КНО-44.2.2/80 на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про погашення заборгованості за Договором №2001081978701 від 19 липня 2018 року у розмірі 30758,11 гривень, за Договором №1001629953301 від 07 липня 2020 року у розмірі 10152,36 гривень, проте вимога залишена відповідачем без відповідного реагування. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~статті 612 ЦК України\~зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач скористався наданими кредитами, проте зобов`язання належним чином за договорами не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Статтею 629 ЦК України\~закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідачем [PERSON] умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до розрахунків заборгованості, наданих позивачем, з якими погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість: за кредитним договором №2001081978701 від 19 липня 2018 року у розмірі 30758,11 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 20159,62 гривень, заборгованості за відсотками 10598,49 гривень; за кредитним Договором №1001629953301 від 07 липня 2020 року у розмірі 6207,52 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 6206,25 гривень, заборгованості за відсотками 1,27 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором №1001629953301 від 07 липня 2020 року, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 3944,84 гривень заборгованості за комісією за кредитним договором №1001629953301 від 07 липня 2020 року. Згідно п. 4 Кредитного договору зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цих кредитів, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».\~\~ Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору №1001629953301 від 07 липня 2020 року було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості, як за дії, вчинювані на власну користь Банком, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 3944,84 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №2001081978701\~від 19\~липня 2018\~рокуу розмірі 30758,11 гривень, заборгованість за кредитним договором №1001629953301 від 07 липня 2020 року у розмірі 6207,52 гривень, у стягненні комісії у сумі 3944,84 гривень - відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2188,88 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial