Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 8 919 гривень 00 копійок та судового збору в сумі 2\~422 гривні 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір №27.06.2024-100002190. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 3 000 гривень 00 копійок строком на 98 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,15% за кожен день користування кредитом. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 04.06.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 8 919 гривень 00 копійок, яка складається з:\~заборгованість за тілом кредиту 3 000 гривень 00 копійок; відсотків за користуванням кредиту 3 969 гривень 00 копійок;\~комісії 450 гривень 00 копійок; неустойки 1\~500 гривень 00 копійок. Ухвалою судді від 17.06.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.27). Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомленим належним чином. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність не звертався. Ухвалою суду від 03.11.2025 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. У судовому засіданні встановлено, що 27.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №27.06.2024-100002190. Договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) №27.06.2024-100002190 від 27.06.2024 року та заявки до кредитного договору № 27.06.2024-100002190 від 27.06.2024 року. [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором та електронним підписом пропозицію про укладення договору (оферта) (а.с. 17-20) та заявку (а.с.20-21). Згідно з п. 3.1 договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2 передбачено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5354-32XX-XXXX-6025. За змістом довідки за вих. №15-0206 від 02.06.2025 року, відповідно до зазначеного договору 27.06.2024 року о 17:54:12 годині успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, номер картки 5354328058476025, номер транзакції в системі iPay.ua 437218832, призначення платежу: видача за договором кредиту №27.06.2024-100002190 (а.с.14). Як вбачається\~з Довідки-розрахунку\~про стан\~заборгованості за\~кредитним договором\~№27.06.2024-100002190\~від 27.06.2024\~року,\~заборгованість [PERSON] \~по зазначеному\~кредитному договору\~складає: заборгованість за тілом кредиту 3 000 гривень 00 копійок; відсотків за користуванням кредиту 3 969 гривень 00 копійок;\~комісії 450 гривень 00 копійок; неустойки 1\~500 гривень 00 копійок, разом 8 919 гривень 00 копійок (а.с.13). Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~№\~851-IV від 22.05.2003 року (надалі Закон №\~851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Статтею 8 Закону №\~851-IV\~передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~Законом України «Про електронну комерцію»\~та\~Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~№\~675-VIII\~від 03.09.2015\~року (надалі\~ Закон\~№\~675-VIII) електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3\~ст.11 Закону №\~675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6\~вказаної статті\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону №\~675-VIII \~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1\~ст.\~3\~Закону №\~675-VIII \~визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст. 612 ЦК України. Статтями\~610,\~611\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №27.06.2024-100002190 від 27.06.2024 року в розмірі 7 419 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000 гривень 00 копійок; відсотки за користуванням кредитом 3 969 гривень 00 копійок;\~комісія 450 гривень 00 копійок. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки в сумі 1\~500 гривень 00 копійок за невиконання/неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором, суд виходить з такого. Пункт 9.1 договору визначає, що у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/ або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6 кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно з пунктом 7.6 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом. Відповідно до\~статі 625 ЦК України\~ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, приймаючи до уваги, що у період дії воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в сумі 1\~500 гривень 00 копійок за невиконання/неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання. За таких обставин, суд приходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2 014 гривень 95 копійок.

Outcome: partial