Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

09 травня 2025 року представник [PERSON] адвокат Козак І.О. звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 6824281000:03:001:0021, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року головою двору була [PERSON] , а членом двору був [PERSON] . Проте позивач у зазначеному житловому будинку на той час не проживав, а тому вважає, що житловий будинок повністю належить його матері [PERSON] , яка в подальшому одноособово приватизувала житловий будинок та земельну ділянку, яка належала останній, площею 0,25 га, кадастровий номер 6824281000:03:001:0021, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за тією ж адресою. [PERSON] право власності на будинок не зареєстровала і правовстановлюючий документ не отримувала. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщина відкрилась на будинковолодіння та на земельну ділянку. У встановленому законом порядку спадщину прийняв її син [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нього. Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні його прав на спадкове майно, тому [PERSON] звернулися за захистом своїх прав до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника та справу вирішити на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , побудований у 1972 році та відноситься до суспільної групи\~колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору була [PERSON] та членом двору був [PERSON] , [INFO] , що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої старостою Великомацевського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 21.01.2025 року за № 15-10/29. Згідно довідки комунального підприємства «БТІ Старокостянтинівської міської ради» №2549 від 29.10.2024 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , не зареєстровано. Отже, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Згідно ч.4 ст.123 ЦК УРСР 1963 року частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] , належить до суспільної групи\~колгоспний двір і станом на 15.04.1991 року головою була [PERSON] та оскільки позивач зазначив, що у зазначеному житловому будинку на той час не проживав, а тому як працездатний член колгоспного двору міг втратити право на частку, якщо не брав участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства. Отже, спірний будинок є власністю голови двору [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла в с. Малі Мацевичі Хмельницького району Хмельницької області [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2023 року. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала [ADDRESS] , одна, що підтверджується витягом № 845/03-38/2024 від 16.05.2024 року про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано, виданого відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради. 30 травня 2024 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 267/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Того ж дня до державного нотаріуса із заявою звернувся син померлої [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини за заповітом та за законом, що залишилась після смерті його матері - [PERSON] . Також із відповідною заявою до державного нотаріуса звернувся син померлої [PERSON] , який також відмовився від прийняття спадщини, що залишилось після смерті його матері - [PERSON] , на користь сина померлої [PERSON] , [INFO] . Інформація про наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутня. Отже, [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , до складу якого увійшов, зокрема житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Відповідно до положень ст.381 ЦК України земельна ділянка разом з розташованим на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями є садибою. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці 0,25 га, кадастровий номер 6824281000:03:001:0021, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221716836, сформованого 27.08.2020 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000057272025, сформованого 16.01.2025 року. Оскільки, позивач набув в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, тому на підставі ч.1 ст.120 ЗК України до нього перейшло право власності і на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 6824281000:03:001:0021, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований цей житловий будинок. 14 березня 2025 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини на вищезазначене будинковолодіння та земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав до майна «колгоспного двору», а також наявність у позивача технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, тому за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 6824281000:03:001:0021, яка розташована за тією ж адресою, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки за позивачам та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивачі не мають, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачки.

Outcome: approved