Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернулося в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 97 048 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.12.2022 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем марки "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", згідно поліса №ЕР.211685562. Посилається на те, що відповідно до статей 12, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" сплатила страхове відшкодування в сумі 97048 грн. Посилаючись на вищевказане та п.а) підп.38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду в порядку регресу та просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інших процесуальних дій не вчинялося. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а також шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки від 31.07.2025 зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] . У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 17.01.2023 року у справі №557/1629/22 встановлено, що 14.12.2022 року о 01 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем марки "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , на а/д М-06 Київ-Чоп 307 км. порушив п.2.3 б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.5). Згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 27.01.2023 року у справі № 557/15/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до даної постанови [PERSON] 14.12.2022 о 01 год. на а/д М-06 Київ-Чоп 307 км. керував транспортним засобом "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6-7). Внаслідок ДТП застрахований транспортний засіб - автомобіль марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, перелік яких наведено у акті огляду транспортного засобу (а.с.13-16). Згідно звіту про оцінку №13/23 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 16.02.2023 р. матеріальний збиток завданий власнику автомобіля марки "Renault Megane",\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] становить 158 748,69 грн. (а.с.17-33). Згідно звіту про оцінку №22/23 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 22.02.2023 р. утилізаційна вартість або вартість залишків пошкодженого автомобіля марки "Renault Megane",\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] становить 60 007,01 грн. (а.с.34-40). Із заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, розрахунку суми страхового відшкодування від 13.04.2023 року вбачається, що між потерпілим та страховиком досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування, який складає 92348 грн. та 4700 грн. витрат за евакуатор (а.с.41, 42). Згідно страхових актів №220000663503 від 14.04.2023 року, №220000663503-1 від 01.05.2023 року дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , була визнана страховою подією та сума відшкодування, яка підлягає до виплати за такою подією ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" становить 97 048 грн., що включає 92 348 грн. матеріального збитку та 4 700 грн. витрат за евакуатор (а.с.43, 47). Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія забезпеченого автомобіля "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", згідно поліса №ЕР.211685562 (а.с.8). Згідно платіжної інструкції №3З029561 від 14.04.2023 року, платіжної інструкції №3З034025 від 01.05.2023 року, ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" сплатило потерпілому 97 048 грн. страхового відшкодування (а.с.44,48). Згідно із частиною першою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів). Згідно зі ст.4\~Закону України\~«Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, в тому числі з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно зі ст.16 Закону України «Про страхування» та ст.979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.16 ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду (ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таким чином, потерпілий має право вимоги до страховика в договірному зобов`язанні згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховик здійснює виплати відповідно до умов договору, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде визнана страховим випадком, виключно в межах страхової суми. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Витрати майнового характеру мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик відповідно до статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" набуває право зворотної вимоги (регресу). Так, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.«а») підп. 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ч.2 ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ч.2 ст.1166 ЦК України у деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц). Частиною 1 статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Факт настання страхового випадку зафіксований належним чином та відповідач, як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності. Враховуючи положення ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Доказів відшкодування відповідачем позивачу зазначених коштів в матеріалах справи відсутні. Правових підстав для зменшення розміру шкоди судом не встановлено та відповідних доказів відповідачем суду не надано. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України»). Повно та всебічно встановивши обставини справи, проаналізувавши норми матеріального права, які підлягали застосуванню до правовідносин у цій справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу є обґрунтованими, а відтак позовні вимоги ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" підлягають до задоволення. Також відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн., оскільки останній такий сплатив при зверненні до суду, що підтверджується даними платіжного документу. На підставі викладеного та

Outcome: approved