Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

27 серпня 2025 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» (далі\~-\~позивач)\~в особі\~представника за\~довіреністю №\~14\~від 05.02.2025\~року Танцуріної\~Єлизавети Вадимівни\~через систему\~«Електронний суд»\~звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.01.2022 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 400250-КС-001 про надання кредиту. 27.01.2022 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 400250-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 27.01.2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Договір № 400250-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07766643 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Зазначає, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котра вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 08.08.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 400250-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 29 713,13 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 18 213,13 гривень; суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 гривень. Посилаючись на викладене, ТОВ «БІЗПОЗИКА» просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір в сумі 2 422,40 гривень. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази направлення відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з додатками за адресою її реєстрації. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. Клопотання представника позивача задоволено та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписку про рух коштів по рахунку відповідача та факт емітування банківської карти на ім`я відповідача. 23 вересня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 09 вересня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшло повідомлення про наявність емітованої карти на ім`я [PERSON] та виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 27.01.2022 року по 14.01.2022 року (а. с. 72-73). Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника. Водночас, представник позивача в п. 6-7 прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а. с. 9). Відповідач у судове засідання не з`явилась. Копія ухвали суду та судові повістки про виклики до суду направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання екомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що повернулися до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 75). Також відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а. с. 80). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими. Отже, суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші клопотання та заяви від відповідача суду також не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Закону України «Про електрону комерцію та «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що 27.01.2022 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу [PERSON] пропозицію укласти Договір (оферту) № 400250-КС-001 про надання кредиту (а. с. 20-21). 27.01.2022 року відповідач [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 400250-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а. с. 22-23). В той же час, 27.01.2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Договір № 400250-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця (відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора G-4166). Відповідно до п. 1 Договору про надання кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності , а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07766643 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору (а. с. 18-19). З паспорту споживчого кредиту вбачається, що сума/ліміт кредиту становив 10 000,00 гривень, строк кредитування - 24 тижнів (п. 3 Паспорту); процентна ставка, відсотків річних - 393,34824695, тип процентної ставки фіксована, реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 7 257,47 гривень (п. 5 Паспорту); врегульовано кількість та розмір платежів та періодичність їх внесення (п. 5 Паспорту) (а. с. 16-17). Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com) від 08.08.2025 року, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 27.01.2022 року отримала кредит у сумі 10\~000,00 гривень на банківський рахунок № [NUMBER] (а. с. 25). З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій, здійснений [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА» щодо укладення електронного Договору про надання кредиту 400250-КС-001 від 27.01.2022 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com (а. с. 24, зворот). Відповідно до Довідки про стан заборгованості відповідача [PERSON] за Договором про надання кредиту 400250-КС-001 від 27.01.2022 року станом на 19.08.2025 року, загальна заборгованість за договором: 29 713,13 гривень, заборгованість за кредитом: 10 000,00 гривень, заборгованість по відсотках: 18 213,13 гривень, заборгованість по комісії 1 500,00 гривень, заборгованість по штрафам 0 гривень (а. с. 15). З розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] , долученої позивачем до позовної заяви, слідує, що загальна сума заборгованості становить 29 713,13 гривень, комісія 1\~500,00 гривень, відсотки за користування 18 213,13 гривень (а. с. 11-14 зворот). Згідно інформації № 487631187 від 27.01.2022 року, грошові кошти у сумі 10\~000,00 гривень були зараховані на картку № [NUMBER] , призначення платежу: Перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] , зг. до кредитного дог. № 400250-КС-001 від 27.01.2022 року Без ПДВ (а. с. 26). 27.01.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 10\~000,00 гривень, що підтверджується випискою за договором № б/н за період 27.01.2022-14.07.2022 року, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 72-73). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відносини між сторонами регулюються також Законом України «Про споживче кредитування». Судом не встановлено порушень норм цього закону при укладанні кредитного договору. Суд зазначає, що спірний кредитний договір містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, строк його дії, відповідальність сторін та порядок розрахунків, окрім того містить всі істотні умови, передбачені законодавством України, і позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши кредитні документи, погодила таким чином умови сплати процентів за користування кредитними коштами. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 19.08.2025 року за Договором № 400250-КС-001 від 27.01.2022 року у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 29 713,13 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 18 213,13 гривень; суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; суми прострочених платежів за комісією (за надання кредиту) - 1 500,00 гривень. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договорами не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч. 1, 2 наведеної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 12013 від 22.08.2025 року позивач сплатив 2 422,40 гривень судового збору за звернення до суду з цим позовом. Враховуючи, що позов підлягає до повного задоволення, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved