Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

29 серпня 2025 року представник позивача, адовакат [PERSON] , що діє на підставі ордеру № 1986851 від 28.08.2025 року, звернувся до суду із вказаним позовом. Позов обґрунтовуваний тим, що 24 липня 2010 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 398. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх років спільного сімейного життя, відносини між подружжям поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що сторони мають протилежні погляди на життя, не здатні піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємоповаги. Акцентує увагу на тому, що відновлення спільного життя між позивачем та відповідачем є неможливим. З 2022 року кожен з подружжя живе своїм життям і веде окреме господарство. Подальше життя однією сім`єю і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Наміру зберегти сім`ю немає, подружніх стосунків сторони не підтримують, примирення між ними неможливе. 18 вересня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24 жовтня 2025 року відповідач, [PERSON] , через канцелярію суду подав заяву (вх.50642), про визнання позовних вимог. Зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 398 Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народились діти, донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Серія [NUMBER] та син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відносини між сторонами фактично припинились. З 2022 року кожен з подружжя живе своїм життям і веде окреме господарство. Подальше життя однією сім`єю і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Наміру зберегти сім`ю немає, подружніх стосунків сторони не підтримують, примирення між ними не можливе. Так, відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу. Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні\~шлюбу,\~а відповідач\~цьому не\~заперечує,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~а шлюб\~між позивачем\~та відповідачем\~розірванню,\~оскільки подальше\~збереження шлюбу\~без взаємної\~згоди \~є неможливим.

Outcome: approved