Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

01 вересня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте нотаріусом 19 червня 2025 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку на прийняття спадщини. Також нотаріусом було зазначено про те, що спадкова справа після смерті батька не відкривалася та на день смерті останнього, разом із померлим батьком ніхто не був зареєстрований в одній квартирі. На поважність причин пропуску строку на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивач вказує, що він зареєстрований та проживає у місті Києві з матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є особою похилого віку та має ряж серйозних захворювань, у тому числі стан після перенесеного інсульту у 2018 році. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 жовтня 2025 року 22 вересня 2025 року на адресу суду від Білоцерківської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, за наявними матеріалами справи, на розсуд суду. 01 жовтня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, з проханням закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 листопада 2025 року. 06 листопада 2025 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі. 22 вересня 2025 року на адресу суду від Білоцерківської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, за наявними матеріалами справи, на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності вказаних осіб, на підставі наявних у матеріалах справи, доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи судом встановлено наступне: Позивач є сином померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] . 19 червня 2025 року державним нотаріусом Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Карпусь І.О. винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , так як спадкоємець не має права на спадкування, оскільки [PERSON] спадщину в установлений законом строк не прийняв. Спадкова справа згідно витягів зі спадкового реєстру, станом на 19 червня 2025 року не відкривалася. За місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на дань смерті останнього ( [INFO] ) був зареєстрований лише [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на тривалі та тяжкі захворювання своєї матері [PERSON] та проходження нею тривалого лікування в спеціалізованих медичних та лікувальних закладах міста Києва. Враховуючи наведене, відсутність відомостей про інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, а також незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви, тривалому перебуванні матері позивача на лікуванні в медичних закладах міста Києва, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач, через наявність вищезазначених об`єктивних причин, пропустив строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважних причин. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved