Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, що 29 березня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 грн.; строк кредиту 360 днів. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15000 грн., в свою чергу [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та позивачем було укладено Договір факторингу № 24122024, згідно з умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги, у тому числі і відносно відповідача. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути заборгованість у загальному розмірі 148875,00 грн., яка складається з 15000 грн. сума кредиту, 100125,00 грн. проценти за користування кредитом, 33750,00 грн. проценти нараховані позивачем за 90 календарних днів, а також інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію за клопотанням представника позивача. В провадження суду надійшов відзив від представника відповідача адвоката Шевцової Л.В., у якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Так, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем додано розрахунок заборгованості за договором позики, проте розрахунок заборгованості не є належним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладення кредитного договору на заявлених Позивачем умовах. Належним доказом щодо заборгованості відповідача може бути виписка по рахунку, яка позивачем не була додана до позовної заяви. Окрім того, відповідач є військовослужбовцем та проходить військову службу, а тому підлягає звільненню від сплати заборгованості за відсотками та комісією. Також представник відповідача не погоджується із заявленими витратами на професійну правову допомогу, оскільки предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви. До суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача не погоджується з викладеними представником відповідача доводами з огляду на наступне. Так, кредитний договір укладений між первинним кредитором та відповідачем, був підписаний останнім електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатору, що узгоджується з положеннями чинного законодавства. Даним договором були погоджені всі істотні умови кредиту, на які погодився відповідач та підтвердив це своїм підписом. Позивачем були надані належні та допустимі докази наявності заборгованості відповідача, які не були спростовані стороною відповідача під час розгляду справи. Окрім того, [PERSON] до подачі позову не були надані документи, які підтверджували його перебування на військовій службі, а тому проценти по даному договору не підлягають списанню. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Шевцова Л.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, у позовних вимогах просить відмовити в повному обсязі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1525011 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с.18-22), відповідно до умов якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту складає 15000,00 грн., строк кредиту 360 днів. Як вбачається із п.1.5 кредитного договору, сторони також погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту, а саме: стандартна 2,50% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; знижена процентна ставка 1,500% в день та застосовується якщо Споживач до 28.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до п.1.9,1.10 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90465,53% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 39025,38% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 150000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 145500,00 грн. Даний договір був підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатору, що передбачено п.9.6 укладеного договору. Також 29 березня 2024 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.23-24), який містить аналогічні умови кредитування викладені в кредитному договорі. Виконання ТОВ «Слон Кредит» свого обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів у розмірі 15000,00 грн. підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» №20250115-1152 від 15 січня 2025 року та листом АТ КБ «Приватбанк», згідно з якими на ім`я відповідача було емітовано платіжну картку, на яку 29 березня 2024 року було здійснено переказ коштів у розмірі 15000,00 грн. (а.с. 28, 100). З розрахунку заборгованості за договором №1525011 від 29 березня 2024 року (а.с.25) вбачається, що за період з 29 березня 2024 року по 24 грудня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 122625,00 грн., з яких 15000,00 грн. - тіло кредиту, 100125,00 грн. - нараховані проценти та 7500,00 грн. заборгованість за штрафами/пенею. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір факторингу №24122024 (а.с.46-49), відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», як фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження Клієнта ТОВ «Слон Кредит» за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п.1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року (а.с.54 з/б) та Витягу з Реєстру Боржників (а.с. 55), ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Фінтраст Капітал» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1525011 в розмірі 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 100125,00 грн. - заборгованість за відсотками, 7500,00 грн. - заборгованість за пенею. Після набуття права вимоги до відповідача позивачем здійснено нарахування процентів за укладеним кредитним договором у період з 25 грудня 2024 року по 24 березня 2025 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.26-27), з якого вбачається, що у відповідача за даний період утворилась заборгованість у сумі 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 33750,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Частина 5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормою ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст.514 ЦК України). Згідно ст.525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Положеннями ч.2 ст.625\~ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. З матеріалів справи встановлено, що стороною позивача доведено укладення кредитного договору між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , у якому між сторонами погоджено розмір наданого кредиту, розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами. Так, усі істотні умови договору кредиту зафіксовані в кредитному договорі від 29 березня 2024 року, укладеному між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , який останній підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. ТОВ «Слон Кредит» виконало свої обов`язки за договором № 15250 від 29.03.2024 про надання споживчого кредиту, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість у загальному розмірі 148875,00 грн., яка складається з 15000 грн. сума кредиту, 100125,00 грн. проценти за користування кредитом, 33750,00 грн. проценти нараховані позивачем за 90 календарних днів. Водночас суд, дослідивши матеріали справи, зокрема надані представником відповідача документи на підтвердження статусу [PERSON] як військовослужбовця, не може погодитися із нарахованими відсотками, а також з позовною вимогою про застосування ст.625 ЦК України у частині інфляційних втрат та 3% річних з огляду на наступне. Закон України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~і членів\~їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно до частини 15 статті 14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. На підтвердження обставин поширення на [PERSON] положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» представник відповідача надала суду: - копію посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] , виданого 18 липня 2023 року на ім`я [PERSON] (а.с.111). - копію довідки командира військової частини від 15 квітня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] в період з 08.01.2023 року по 29.05.2023 року, 29.05.2023 року по 16.08.2023 року, 17.08.2023 року по 30.08.2023 року, з 12.09.2023 року по 26.10.2023 року, 08.12.2023 року по 09.01.2024 року, 18.11.2024 року по 24.11.2024 року, 25.11.2024 року по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України (а.с.112); - копію довідки командира військової частини від 07 квітня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації (а.с.113). Надані представником відповідача документи суд оцінює як такі, що підтверджують наявність у [PERSON] пільг щодо нарахування процентів, штрафних санкцій та пені, а тому на відповідача, як на військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому проценти за користування кредитними коштами в сумі 133875 грн. стягненню не підлягають, як і не підлягають застосуванню інфляційні втрати та 3% річних. Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 15000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту. Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень, суд вважає за необхідне зазначити наступне. До матеріалів позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги від №10/12-2024 10 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем (а.с. 57-58). В матеріалах позовної заяви наявний акт №9875 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.61), з якого вбачається, що вартість наданої правової допомоги складає 10 000,00 грн. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial