Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~мотивуючи тим,\~що 27.07.2021зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та постійні сварки, в зв`язку в червні 2024 року припинили спільне проживання, примирення неможливе, а тому звертається до суду з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження та призначено у справі судове засідання. Ухвалою суду від 07.08.2025 провадження у справі зупинено у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення, ухвалою від 07.10.2025 провадження у справі поновлено. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат Томашевська О.А. до судового засідання надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позов підтримує в повному обсязі, часу на примирення не потребує. Відповідач [PERSON] до судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає повністю, просив шлюб розірвати. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 27.07.2021 позивачка [PERSON] зареєструвала з відповідачем [PERSON] шлюб в Кам`янець-Подільського відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що було складено актовий запис № 464, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спільне життя не склалося через через різні погляди на життя та постійні сварки. Подружжя припинило фактичні шлюбні відносини, шлюб розпався остаточно, з червня 2024 року разом не проживають, подружні відносини не підтримують, примирення неможливе. Крім того, судом надавався сторонам термін для примирення, однак вони не примирились. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 430 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 430, ст. 432 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу та посилаються на те, що подружні стосунки припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивачки до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За правилами ч. 2\~ст. 434 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат та витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України), а тому оскільки позов задоволено в повному обсязі, з урахуванням положень з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що дана цивільна справа є малозначною, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. Нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу (договір про надання правової допомоги 24/06/1 від 24.06.2025 та додаткову угоду до нього, квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 24.06.2025), враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, а також те, що відповідач не просив про зменшення розміру таких витрат у разі стягнення, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved