Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ»\~\~(надалі ТОВ) звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить\~стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 99 910 грн., з яких: сума кредиту 16 000 грн., сума процентів нарахованих первісним кредитором 50\~550,00 грн., сума процентів нараховані позивачем 33\~360,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. та в порядку частин десятої, одинадцятої\~статті 265 ЦПК України\~органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4607529 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 10 000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів: з 29.04.2024 по 14.04.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 10 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ "Пейтек Україна». В подальшому позичальником було підписано додатковий договір та відповідно кошти у розмірі 6000 грн. від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на картку споживача. 25.11.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.11.2024 року №25/11/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4607529 від 29.04.2024 року загальна сума заборгованості склала 74 550грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 16000 грн., заборгованості за процентами 50\~550,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 8000 грн. Всупереч умовам Договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4607529 від 29.04.2024 року загальною сумою 99\~910,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 16000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 50\~550,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 139 календарних днів 33\~360,00 грн. Ухвалою суду від 06.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Виклик відповідача також здійснювався шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне Судом встановлено, що 29.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений електронний договір № 4607529 про надання споживчого кредиту (а.с. 90-100). Згідно з п.п.1.2, 1.3 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн; строк кредиту 350 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Вказаний договір, додаток № 1 до нього (а.с.100) підписані електронним підписом, одноразовим ідентифікатором 48018, 29.04.2024р. На виконання ухвали Радивилівського районного суду Рівненської області від 06.08.2025, АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію про те, що платіжна картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , 29.04.2024 на платіжну картку № [NUMBER] було зрахувано кошти у сумі 10 000, 00 грн. 29.04.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Додатковий договір до Договору № 4607529 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.04.2024 року. На умовах, встановлених додатковим Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором складає 6000 грн. Тип кредиту - кредит, сума кредиту на дату укладення цього Додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених Клієнтом за Договором, складає 16000 грн. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п. 1.3 Договору. З урахуванням зміненої суми кредиту за договором( п.п. 1.2-1.3. Додаткового договору) денна процентна ставка за договором у разі використання клієнтом права на Знижену процентну ставку дорівнює 1,419 %..(а.с. 104-105). Кошти у розмірі 6000 грн. від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на картку споживача. 29.04.2024 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 25.11.2024, загальна сума заборгованості складає 74 550 грн., з яких: сума кредиту 16000 грн, сума заборгованості за процентами 50550 грн, штрафні санкції 8000,00грн. (а.с. 107 -111). Також, з розрахунку заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», вбачається, що за період 139 календарних днів з 26.11.2024 по 13.04.2025, в межах строку дії кредитного договору, заборгованість по процентам складає 33 360,00 грн. (а.с.85-86). Положення ч. 1 ст.\~205\~ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Кредитний договір № 4607529 від 29.04.2024 укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів\~статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Щодо відступлення права вимоги суд зауважує таке. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077\~ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як установлено судом, 25.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», було укладено договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (ціна продажу) за плату, а останнє відступити ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Перехід від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі на рахунок Клієнта, після чого ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта підтверджує факт переходу від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» прав вимоги заборгованостей (п. 1.1. п. 1.2. договору факторингу) (а.с. 34-43). На виконання вищевказаних умов договору 25.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» було підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників, та сплачено ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти за договором факторингу, що підтверджується копіями платіжних інструкцій (а.с.56-57). З витягу з реєстру боржників вбачається відступлення ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4607529 (а.с.83-84). Таким чином позивачем доведено належними доказами те, що ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4607529 від 29.04.2024р. Щодо розміру заборгованості та її складових суд звертає увагу на таке. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ураховуючи, що відповідач отримав грошові кошти, однак не повернув належні до сплати грошові суми, то суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16000 грн. ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована знижена процентна ставка у розмірі 0,38% в день та фіксована стандартна процентна ставка у розмірі 1,50% в день. Суд звертає увагу на те, що сума заборгованості по відсотках нараховувалась в межах строку дії договору з 29.04.2024 по 14.04.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Відповідно до ч. 5ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ\~IV\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I\~цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З матеріалів справи слідує, що відповідач отримав кредитні кошти 29.04.2024 року. Відповідач не здійснив жодного платежу за кредитним договором. З 29.04.2024 року по 19.08.2024 року (113 днів) відсотки згідно вимог\~ЗУ «Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг» становлять 1,5% = 27\~120,00 грн. З 20.08.2024 року по 13.04.2025 року (237 днів) відсотки згідно вимог\~ЗУ «Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг» становлять 1% = 37\~920,00 грн. Всього заборгованість по відсоткам становить 65\~040,00 грн за період з 29.04.2024 року по 14.04.2025 року. Таким чином, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору суд вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 65\~040,00 грн. згідно умов кредитного договору та з урахуванням вимог вищезазначеного закону. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн, то суд зазначає наступне. Стаття 133\~ЦПК України визначає види судових витрат. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: довіреність від 01.08.2024, договір про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024, укладений з адвокатом Дідух Є.О. (а.с.29), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Дідух Є.О. (а.с.19), Заявку №4607529 від 21.04.2025 на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с.62-63), Детальний опис робіт (наданих послуг) №4607529 від 20.07.2025 (а.с.61), Акт №4607529 від 20.07.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору 01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с.60) , відповідно до якого загальна сума витрат складає 10000 грн., рахунок на оплату №4607529 від 20.07.2025 (а.с. 67). Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати про пропорційно до задоволених вимог. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 133 та 141\~ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а також поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., суд стягує на користь Позивача з Відповідача вищенаведені витрати у розмірі 1\~964,88 грн. судового збору та 8\~111,30 грн. витрат на правову допомогу, що пропорційно задоволеним 81,11 % відсоткам від позовних вимог ((72440 гривень *100)/99910). Щодо застосування положень частин десять, одинадцять ст. 265 ЦПК України, то суд враховує наступні висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22. Частині десятій статті 238 ГПК України, частинам десятій, одинадцятій статті 265\~ЦПК України кореспондують норми частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону «Про виконавче провадження», якими конкретизується порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за механізмом (формулою) визначеним у цьому рішенні суду. Зокрема, визначено: якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. Системний аналіз наведених норм свідчить, що положення частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265\~ЦПК України закріплюють механізм, який позбавляє кредитора необхідності звернення до суду з позовом щодо нарахування та стягнення, зокрема, відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як був розглянутий по суті і задоволений його позов про стягнення боргу, відсотків за невиконання того самого зобов`язання між тими ж сторонами. Застосування частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265\~ЦПК України полягає у продовженні нарахування відсотків поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті позовних вимог. Вони застосовуються лише в тих випадках, коли суд, розглянувши спір по суті, ухвалив рішення про застосування відсотків. Тобто можливість нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог у рішенні суду). Якщо суд не застосував відсотки в рішенні, то не може бути і зазначено про їх нарахування до моменту виконання рішення. І навпаки - якщо суд їх застосує, то у рішенні може зазначатися про нарахування відсотків до моменту виконання рішення. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що нарахування відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265\~ЦПК України ґрунтується на тих самих нормах матеріального права, які є підставою для задоволення позову судом за результатом розгляду справи та які зазначені в мотивувальній частині рішення. За своєю природою відсотки, зазначені в частині десятій статті 238 ГПК України, частинах десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України, є заходами відповідальності, що застосовані судом за порушення боржником виконання зобов`язання. Тобто це ті самі заходи відповідальності, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені норми не визначають якоїсь іншої чи особливої правової природи відсотків, про нарахування яких суд може зазначити у рішенні про стягнення до моменту його виконання. Стягнення процентів річних та суми інфляційних втрат визначено частиною другою статті 625 ЦК України, тобто не ґрунтується на тих самих нормах матеріального права, які є підставою для задоволення даного позову судом за результатом розгляду справи та не зазначені в мотивувальній частині рішення. Отже, підстави для застосування положень частини десятої, одинадцятої\~статті 265\~ЦПК України відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial