Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник позивачкизвернувся з вищевказаним позовом до суду, мотивуючи тим, що 27.08.1991\~між позивачкою\~та відповідачем\~було укладено\~шлюб,\~який був\~зареєстрований Ганнівською\~сільською радою\~Петрівського району\~Кіровоградської області,\~актовий запис\~№ 16.\~Від шлюбу\~сторони малолітніх\~та неповнолітніх\~дітей не\~мають.\~Представник позивачкизазначив, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу не можливе, позивачка з відповідачем більше 3 років спільно не проживають. Просить суд розірвати шлюб укладений між позивачкою та відповідачем та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав заяву, якою прохав слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання теж не з`явився, письмовою заявою прохав судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.08.1991 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.08.1991, Серія [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Позивачка заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, за таких обставин суд вважає, що дальше збереження сім`ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Спір щодо поділу спільного майна у сторін відсутній. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні цього спору, суд має врахувати правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03 грудня 2020 року, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між сторонами розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~позивачка бажає\~після розлучення\~відновити своє\~дошлюбне прізвище «[PERSON] ». Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі сплаченого нею судового збору в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу та 2500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої підтверджується матеріалами справи. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved