Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

12 травня 2025 року представника позивача [PERSON] адвокат Калинич Оксана Іллівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки і піклування в особі Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.12.2018 року на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду, по справі 308/1565/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу троє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] продовжували проживати з батьком, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 07.04.2025року №215 та актом про відсутність (не проживання) осіб (особи) за місце реєстрації від 06.04.2025р. видані ТОВ «Управління житлом». В позовній заяві зазначено, що у 2018 році, коли справа про розірвання шлюбу та стягнення з відповідачки аліментів на утримання їх спільних дітей, слухалась в суді, [PERSON] надала позивачу нотаріальну заяву від 15.02.2018, згідно якої остання не заперечує про позбавлення її батьківський прав відносно своїх трьох неповнолітніх дітей. З того часу жодного інтересу до дітей матір не проявила та не виявила бажання з ними спілкуватися, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям дітей, їх вихованням, інтересами, забезпеченням її всім необхідним для нормального розвитку, не підтримує дітей фінансово, що підтверджується виданою відділом ДВС у м. Ужгороді від 08.04.2025р. №4-586694118/25 довідкою про розрахунок заборгованості по аліментах відносно [PERSON] по виконавчому листі 308/1565/18 від 18.12.2018. Загальна вартість за весь період з лютого 2018 по березень 2025 рік становить 512785 грн.. Згідно характеристики зі школи Великоберезнянської загальноосвітньої санаторної школи - інтернату І-ІІІ ступенів видана на кожну дитину, вбачається, батько [PERSON] самостійно виховує дітей, мати [PERSON] з дітьми не спілкується, з родиною не проживає, у вихованні дітей участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлася. 25 квітня 2025 року виконавчий комітет Ужгородської міської ради надав висновок №492/17/01.19 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене позивач вважає, що наявні підстави для звернення до суду з даним позовом. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 серпня 2025року справу призначено до судового розгляду по суті. 11 серпня 2025 року на адресу суду від представника органу Опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради Шатрова Віктора Владиславовича надійшла копія висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо доцільності позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав №492/17/01-19 від 25.04.2025. В судове засідання : позивач та його представник з`явилися, підтримали обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити, не заперечували, щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду та ухвалення заочного рішення відповідач не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, відзив не подала. представник третьої особи підтримала раніше наданий висновок органу опіки та піклування, відносно задоволення позову не заперечувала. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що жодним відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу за наявними матеріалами. За змістом статті 280 ЦПК України суд не може ухвалити заочне рішення у справі у разі якщо позивач заперечує проти такого вирішення справи, а тому враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судові засідання не з`являється, відзиву на позов не надав, а представник позивача своїх заперечень, щодо ухвалення заочного рішення не висловлював, суд вважає, за можливе ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що 18.12.2018 року на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду, по справі 308/1565/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу троє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] продовжували проживати з батьком, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 07.04.2025року №215 та актом про відсутність (не проживання) осіб (особи) за місце реєстрації від 06.04.2025р. видані ТОВ «Управління житлом». В позовній заяві зазначено, що у 2018 році, коли справа про розірвання шлюбу та стягнення з відповідачки аліментів на утримання їх спільних дітей, слухалась в суді, [PERSON] надала позивачу нотаріальну заяву від 15.02.2018, згідно якої остання не заперечує про позбавлення її батьківський прав відносно своїх трьох неповнолітніх дітей. З того часу жодного інтересу до дітей матір не проявила та не виявила бажання з ними спілкуватися, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям дітей, їх вихованням, інтересами, забезпеченням її всім необхідним для нормального розвитку, не підтримує дітей фінансово, що підтверджується виданою відділом ДВС у м. Ужгороді від 08.04.2025р. №4-586694118/25 довідкою про розрахунок заборгованості по аліментах відносно [PERSON] по виконавчому листі 308/1565/18 від 18.12.2018. Загальна вартість за весь період з лютого 2018 по березень 2025 рік становить 512785 грн.. Згідно характеристики зі школи Великоберезнянської загальноосвітньої санаторної школи - інтернату І-ІІІ ступенів видана на кожну дитину, вбачається, батько [PERSON] самостійно виховує дітей, мати [PERSON] з дітьми не спілкується, з родиною не проживає, у вихованні дітей участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлася. 25 квітня 2025 року виконавчий комітет Ужгородської міської ради надав висновок №492/17/01.19 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Суд, заслухавши пояснення позивача та його предстаника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки. Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Такий висновок наявний в матеріалах справи і у такому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), а тому позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В ході розгляду справи судом встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають з батьком та перебувають на його повному утриманні, а мати дитини довгий час не бачиться з ними, життям дітей не цікавиться, не піклується про їх здоров`я, матеріально не утримує. При цьому, будь-яких перешкод для спілкування з дітьми немає. Відтак встановлені обставини ухилення відповідачки від виконання її батьківських обов`язків та досліджені докази в сукупності свідчать про її винну поведінку щодо невиконання батьківських обов`язків. Крім того, слід зазначити, що позов про позбавлення батьківських прав подано до суду 12 травня 2025 року і як встановлено судом, станом на час розгляду справи ставлення відповідачки до виконання своїх батьківських обов`язків не змінилось. В судовому засіданні була опитана неповнолітня [PERSON] , якій виповнилось 15 років, без присутності батька, в присутності представника органу опіки та піклування. Дівчинка зазначила, що її матір не проживає з ними вже більше 8 років, весь цей час за них дбає лише батько. Матір за цей час жодного разу не виходила з нею та її братом та сестрою на контакт . З поведінки [PERSON] у судовому засіданні та її манери спілкування видно, що вона почувається спокійно та комфортно, висловлює власні думки вільно і невимушено. Відсутні будь-які підстави вважати, що на дитину здійснювався тиск з метою змінити її думку. На підставі наведеного, враховуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, про те, що [PERSON] свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не піклується про них, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану здоров`я та навчання, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком дітей, тому вважає, що в якнайкращих інтересах дітей буде позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: approved