Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (надалі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №215993966від 26.02.2021 у розмірі 16 205, 00 грн., а також судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме - 2 422,40 грн. судового збору та 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі також - Первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] у формі електронного документа було укладено Кредитний договір № 215993966 (надалі - Кредитний договір) на суму 5000, 00 грн. Позивач зазначає, що саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Як ідеться у позові, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, в тому числі, щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно з умов Кредитного договору Первісний кредитор виконав свій обов`язок, перерахувавши 26.02.2021 на банківську карту № [NUMBER] Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору, грошові кошти у розмірі 5000, 00 грн. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача у позовній заяві зазначено, що 19.11.2024 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено Договір факторингу № МВ-ТП/9 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Додатково для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження Первісного кредитора за сторонни ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно договору факторингу саме за відступлення прав вимоги у повному обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги б/н від 19.11.2024 до Договору факторингу 1 (до якого також входило відступлення прав вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви додано лист про сплату фінансування. 19.12.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») укладено Договір факторингу № 19/1224-01 (далі - Договір факторингу 2). ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 19.12.2024 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги, зокрема, до Відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю (далі - Договір факторингу 3), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 205, 00 грн. Як указує позивач, станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. За наведених обставин позивач указує про наявність підстав для звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до судового розгляду. Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити. Витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зокрема: інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки [NUMBER] у період з період з 26.02.2021 по 03.03.2021 у сумі 5000,00 грн.; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У судове засідання, призначене до розгляду на 04.11.2025, представник позивача повторно не з`явився. При цьому у прохальній частині позову просить здійснювати розгляд справи без участі позивача та представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала, клопотань про відкладення справи до суду від відповідача не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду не подано, повідомлення від останнього про причини неявки до суду не надходили, за наявності письмової згоди представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив таке. Матеріалами справи підтверджено, що 26.02.2021 [PERSON] звернулась до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з заявкою на отримання в кредит грошових коштів в сумі 5000, 00 грн. строком на 12 днів шляхом перерахунку на номер платіжної картки [NUMBER], оформивши відповідну заявку на сайті первісного кредитора. Цього ж дня, тобто 26.02.2021, між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 215993966 від 26.02.2021 відповідно до умов якого передбачено отримання останьою на умовах строковості, зворотності, платності, кредиту у сумі 5000, 00 грн. строком кредитування на 12 днів (з можливістю продовження строку). Згідно з паспортом споживчого кредиту до Договору №215993966 від 26.02.2021 мета отриманого кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - цілодобово, шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця в строк від 1 хвилини до 3-х днів; процентна ставка, відсотків річних - 620, 50; тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою сторін); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 6020, 00 грн., загальні витрати за кредитом 1020, 00 грн., процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, 839, 50 % річних. Відповідно до Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 5000 грн. 00 коп. Кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. За користування Кредитом Позичальник виплачує Кредитодавцю проценти, в розмірі, визначеному в цьому Договорі. Згідно з умовами Кредитного договору Сторони погодили, що кредит надається строком на 12 днів (п. 1.2). Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в дому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30-(X-Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця). При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо у Y > Х, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів (п. 1.3 Договору). Також між сторонами погоджено 26.02.2021 Графік розрахунків додаток № 1 до Кредитного договору, згідно з яким передбачено загальну вартість кредиту 6020, 00 грн. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] ознайомилася з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №215993966 від 26.02.2021, що з боку останньої засвідчено одноразовим цифровим ідентифікатором, і між нею та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено Кредитний договір, в якому узгоджено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, які з боку відповідачки підписані електронним цифровим підписом з використанням одноразового цифрового ідентифікатора MNV827XS, відправленого 26.02.2021 о 22 год. 14 хв. [PERSON] на номер телефону [NUMBER] , який нею введено цього ж дня о 22 год. 15 хв. Згідно з платіжним дорученням від 26.02.2021 № bеc911аа-3989-44е3-8051-7са471088801 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало на картку [NUMBER] грошові кошти у сумі 5000 грн. Отримувачем значиться [PERSON] .Призначення платежу - переказ коштів згідно договору № 215993966 від 26.02.2021. Згідно з довідкою, виданою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 24.05.2025, 26.02.2021 товариством на виконання Кредитного договору на рахунок [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 5000 грн., отримувачем значиться [PERSON] . З отриманої судом на виконання ухвали відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 30.09.2025 № 20.1.0.0.0/7-250925/34287-БТ убачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , та фінансовим номером телефону є [NUMBER] . З виписки за договором б/н за період 26.02.2021-03.03.2021 убачається, що 26.02.2021 на картку № [NUMBER] , емітовану на ім`я відповідача, зараховано грошовий переказ в сумі 5000, 00 грн. З розрахунку заборгованості [PERSON] , наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА» вбачається, що за станом на 19.11.2024 заборгованість [PERSON] перед Товариством не погашена та складає 16 205, 00 грн., з яких прострочене тіло складає 5000 грн. та 11 205, 00 грн. - прострочені відсотки. З розрахунку заборгованості [PERSON] , наданого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» вбачається, що за станом на 19.12.2024 заборгованість [PERSON] перед Товариством не погашена та складає 16 205, 00 грн., з яких прострочене тіло складає 5000 грн. та 11 205, 00 грн. - прострочені відсотки. Як убачається з виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 215993966 від 26.02.2021 [PERSON] за період з 04.06.2025 по 25.06.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» повідомляє, що заборгованість [PERSON] станом на 25.06.2025 за кредитним договором не погашена та складається з 16 205, 00 грн., з яких прострочене тіло складає 5000 грн. та 11 205, 00 грн. - прострочені відсотки. 19.11.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/9, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ ФК «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно З реєстром прав вимоги від 19.11.2024 ТОВ «Таліон Плюс» прийняло право вимоги, зокрема, до відповідачки. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 19/1224-01. Згідно з умовами такого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги кредитних коштів, зокрема, до відповідача, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 від 19.12.2024 (сума заборгованості відповідача перед товариством становить 16 205, 00 грн. В підтвердження оплати за відступлення права вимоги до позовної заяви додано платіжну інструкцію від 20.12.2024 № 330. 04 червня 2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників, в тому числі і до [PERSON] , що підтверджується Реєстром Боржників № б/н від 04.06.2025 (витяг). Згідно з вказаним витягом заборгованість відповідача згідно з Реєстром боржників складає 16 205, 00 грн. До вказаного договору факторингу додано платіжні інструкції № 467 від 10.06.2025, № 468 від 10.06.2025, № 469 від 11.06.2025, № 470 від 11.06.2025, № 478 від 19.06.2025, № 479 від 19.06.2025, № 483 від 25.06.2025 та акт прийому-передачі реєстру Боржників за вказаним договором від 04.06.2025. Вирішуючи порушене перед судом питання, суд виходить з такого. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір, за умовами якого останньоій на умовах строковості та платності видано кредит у сумі 5 000 грн. Відтак ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Позивачем надано докази переходу права вимоги до боржника від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», що підтверджується укладеним 19.11.2024 між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» договором факторингу №МВ-ТП/9 з додатками. Також позивачем надано докази переходу права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відповідно до укладеного 19.12.2024 договору факторингу № 19/1224-01 за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до відповідача. Також позивачем підтверджено перехід права вимоги від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості [PERSON] за Кредитним договором до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», що підтверджується Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025. Розмір заборгованості з урахуванням триваючих правовідносин між сторонами встановлений при розгляді справи, підтверджується сукупністю наданих доказів і ніким не оспорюється. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов. Відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором, а отже, необхідність їх задоволення. Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Позивач при зверненні до суду поніс витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн., які просить стягнути з відповідача. На підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених в суді надав копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 та додаткову угоду №25770852672 до зазначеного договору від 05.06.2025. Згідно з актом прийому передачі наданих послуг від 25.06.2025 були надані правові (юридичні) послуги по супроводу примусового стягнення з заборгованості з [PERSON] , загальна сума яких становить 7000 грн. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в цій частині позовних вимог суд виходить з такого. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Суд констатує, що позивачем не додано документу про оплату таких послуг. Водночас при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19). Відтак, зважаючи на те, що відсутні належні, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні заяви про їх стягнення необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 22.08.2025 № 25074 позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial