Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом за позовом [PERSON] до Фермерського господарства "Чабанюк А.Я." в особі голови Чабанюк Ольги Анатоліївни про визнання відсутнім право оренди за Фермерським господарством «Чабанюк А.Я.» згідно Договору оренди землі від 10.05.2011р. зареєстрованого від 27.02.2012 за № 052198084001443 в Книгах записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та в Державному земельному кадастрі, на земельну ділянку кадастровий номер 0521980800:03:003:0462 площею- 3,1255 га на території Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 10.05.2011р., зареєстрованого в єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень кадастровий номер 0521980800:03:003:0462 площею - 3,1255 га на території Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та в відомостях Державного земельного кадастру. Рішенням суду від 22 жовтня 2025 року даний позовні задоволено частково ухвалено про визнання відсутнім право оренди за Фермерським господарством «Чабанюк А.Я.» згідно Договору оренди землі від 10.05.2011р. зареєстрованого від 27.02.2012 за № 052198084001443 в Книгах записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та в Державному земельному кадастрі, на земельну ділянку кадастровий номер 0521980800:03:003:0462 площею- 3,1255 га на території Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Фермерське господарство\~"Чабанюк\~А.Я." на користь [PERSON] судові витрати в сумі 12143 (дванадцять тисяч сто сорок три гривні ) 30 копійок. які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 2147,2 грн,, та витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 9996,9 грн., яка була сплачена відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0.3933727851 від 10.10.2024 Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу. 27 жовтня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Купрія О.М. про відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якої представник відповідача покликається на те, що попередній розрахунок розміру судових витрат представником відповідача було вказано у відзиві на позовну заяву. Адвокат Купрій О.М. надав відповідачу професійну правничу допомогу вартість якої склала 44000,00 грн.. що підтверджується договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою, розрахунком вартості правничої допомог, актом про надання правничої допомоги, ордером та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. 28 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява сформована 27.10.2025 року представника позивача адвоката Боцаненко Л.П. про відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якої представник позивача покликається на те, що попередній розрахунок розміру судових витрат представником позивача було вказано у заяві від 25.06.2025 року в підготовчому судовому засіданні про зміну предмета спору в межах цивільної справи, я якій просив стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 38000,00 грн. та судові витрати на проведення почеркознавчої експертизи в сумі 19992,19 грн. Відповідно до ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247Цивільного\~процесуального кодексу\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши доводи заяви та додані до неї документи, дійшов такого висновку. Відповідно до статті 270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Види судових\~витрат,\~порядок їхньої\~оплати,\~розподілу,\~зменшення розміру\~тощо встановлено\~ главою 8 ЦПК України. Згідно зі статтею 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи відповідно до частин першої третьої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої зазначеної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина дев`ята статті 141 ЦПК України). Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137\~ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1\~Закону України\~від 05\~липня 2012\~року №\~5076-VI\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За частиною другою статті 137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141\~ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та підтриманий у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Частиною 8 статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Під час розгляду справи представником позивача було заявлено про намір подання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішенням суду від 22 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі подано представником відповідача 27 вересня 2025 року, представником позивача сформованої 27.10.2025 року та отриманої судом 28.10.2025 року тобто у межах встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України\~строку. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем та відповідачем оскільки такий розподіл не було здійснено під час ухвалення рішення суду. На підтвердження розміру судових витрат представником позивача адвокатом Бацаненко Л.П. надано копію договору про надання правової допомоги від 26.10.2023 року укладений між адвокатом Бацаненко Л.П. та [PERSON] відповідно до п. 4.1 якого вказано, що оплата за даним договором здійснюється готівково з моменту отримання та підписання клієнтом акту виконаних робіт на оплату за надання правничої допомоги. Пунктом 4.2. передбачено, що за результатами надання юридичної допомоги складається Акт виконаних робіт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті виконаних робіт вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Копію акту підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених/ які має понести клієнт [PERSON] від 22.10.2025 року, яким сторонами погоджено загальну вартість послуг 40000,00 гривень. На підтвердження розміру судових витрат представником відповідача адвокатом Купрієм О.М. надано договір про надання правової допомоги від 24.01.2024 року за укладений між адвокатом Купрієм О.М. та фермерським господарством «Чабанюк А.Я.» відповідно до п. 3.1 якого вказано, що сторони домовились, що розмір гонорару (винагороди) Адвоката визначається сторонами у додатковій угоді. Остаточний розмір гонорару визначається актом робіт до даного договору, який складається після оголошення рішення в справі № 134/2307/23. Додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 24.01.2024 року відповідно до п. 1 якої сторони погодили, що розмір гонорару(винагороди) є фіксований та складає 20000,00 грн. Додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги від 24.10.2024 року відповідно до п. 1.6 якої сторони погодили, змінити розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання адвокатських послуг з представництва інтересів та надання інших видів правової допомого клієнту у справі № 134/2307/23 з 20000,00 грн на 44000,00 грн. Опис надання послуг у справі № 134/2307/23 із визначенням вартості послуг у розмірі 44000,00 грн. Акт приймання - передачі наданих послуг від 24.10.2025 року із визначенням вартості послуг у розмірі 44000,00 грн. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 р. по справі № 904/4507/18 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Дослідивши матеріали справи, враховуючи фактичний обсяг наданих позивачу юридичних послуг, суд приходить до висновку, що розмір судових витрат, які слід стягнути з відповідача ФГ «Чабанюк А.Я.» на користь позивача [PERSON] , враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України в сумі 20000,00 грн., а розмір судових витрат, які слід стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача ФГ «Чабанюк А.Я.», враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України в сумі 22000,00 грн. Питання, щодо стягнення витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 19992,19 грн було вирішено при ухвалені рішення суду від 22.10.2025 року. На підставі наведеного,

Outcome: partial