Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 26.10.2012 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 55. Під час шлюбу в сторін народилися діти: син, [PERSON] , [INFO] та донька, [PERSON] . [INFO] . Подружні стосунки між позивачем та відповідачем не склалися, тому рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 21.02.2023 шлюб було розірвано. Наразі діти проживають з матір`ю. З моменту фактичного припинення подружніх стосунків між сторонами відповідач усунувся від виконання своїх обов`язків щодо матеріального забезпечення дітей. Після офіційного розірвання шлюбу відповідач не здійснював грошових переказів в достатньому розмірі на утримання дітей. Відсутність належної участі відповідача в утриманні дітей свідчить про його ухилення від виконання передбачених законом батьківських обов`язків. Весь тягар забезпечення дітей - як матеріального, так і виховного характеру - повністю покладено на позивачку, що призводить до додаткового психологічного та фінансового навантаження. Неодноразові прохання надати матеріальну допомогу є безрезультатними. Відповідач є здоровою працездатною особою, інші непрацездатні утриманці в нього відсутні, за наявною інформацією отримує стабільний дохід, однак злісно ухиляється від свого обов`язку утримувати дітей, який законодавчо розподіляється на батьків рівноцінно. Тому позивачка, з метою захисту прав дітей на належне утримання з боку батька, звернулася до суду з даним позовом. Подружнє життя сторін не склалося, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі відповідача в утриманні неповнолітньої доньки. Представник позивачки, адвокат Зачепіло З.Я., надіслало до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивачки. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд встановив, що 26.10.2012 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 55. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 21.02.2023 шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дітей Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ч.3 ст. 180 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене,\~беручи увагу, що відповідач є здоровою, працездатною особою, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач суду не надав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved