Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України (надалі\~\~також «Позивач»)\~звернулося \~до Кельменецького\~районного суду\~Чернівецької області\~з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~на свою\~корить суму\~сплаченого майнового\~відшкодування в\~розмірі:\~25\~698\~(двадцять\~п`ять тисяч\~шістсот дев`яносто\~вісім)\~гривень 01\~(одну)\~копійку та\~ судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. В якості обґрунтування позову позивач посилається на положення статті 121 ЦК України, оскільки відповідачу безпідставно було перераховано кошти для відшкодування ремонту пошкодженого авто. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 9 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 1 липня 2025 року позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про повернення суми сплаченого майнового відшкодування залишено без руху через її невідповідність вимогам статей 175 та 177 ЦПК України. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні пояснив, що 16 вересня 2024 року в селищі Кельменці мало місце ДТП, учасниками якої був відповідач та [PERSON] . Постановою Новодністровського районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2024 року по справі № 717/2417/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, на підставі чого позивачем було сплачено на користь відповідача страхове відшкодування в розмірі 25\~698,01 грн, оскільки [PERSON] не мала чинного полісу страхування цивільно-правової відповідальності. В подальшому постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 листопада 2024 року постанову Новодністровського районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2024 року по справі № 717/2417/24 було скасовано, а провадження у справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Враховуючи наведене, позивач вважає, що страхове відшкодування в розмірі 25\~698,01 грн за пошкоджене йому авто набуте відповідачем безпідставно, а тому воно підлягає стягненню на підставі положень статті 121 ЦК України. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та вказав, що позивачу на момент виплати відшкодування було відомо про постанову суду апеляційної інстанції. Крім того, виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем добровільно. Відповідач також вказав, що постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2025 року по справі № 717/2416/25 справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за статею 124 КУпАП щодо цього ДТП також було закрито за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні 30 жовтня 2025 року суд оголосив про перехід на стадію ухвалення судового рішення та його оголошення 6 листопада 2025 року. В судове засідання для оголошення судового рішення 6 листопада 2025 року учасники справи не з`явилися, тому фіксація не здійснювалась. Судом встановлено наступні обставини по справі. 19 вересня 2024 року приблизно о 09 годині 50 хв в селищі Кельменці, вул. Хотинська, буд. 10, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю транспортних засобів: 1) «GEELY» (номерний знак [NUMBER] ), яким керувала [PERSON] ; 2) «VOLKSWAGEN» (номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Постановою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05 листопада 2024 року по справі №717/2417/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «GEELY» (номерний знак [NUMBER] ) не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSWAGEN» (номерний знак [NUMBER] ) була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №220296141). Згідно статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. [PERSON] звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 21.09.2024 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 06.10.2024 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN» (номерний знак [NUMBER] ), пошкодженого внаслідок ДТП, склала 25 698 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 01 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: 1) Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного Документ сформований в системі «Електронний суд» 27.05.2025 3 транспортного засобу № 42-2869 року від 23.10.2024 року; 2) Наказу №3.1/505 від 06.01.2025 року; 3) Довідки № 1 від 02.01.2025 року. Загальний розмір витрат МТСБУ складає: 25 698 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 01 коп. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 25 698 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 01 коп., що підтверджується платіжним дорученням №130585 від 06.01.2025 року. У подальшому МТСБУ стало відомо, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 листопада 2024 року у справі №717/2417/24 постанову Новодністровського міського суду Чернівецької області у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст.124 КУпАП від 05 листопада 2024 року скасовано, а провадження закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Норми права, які підлягають до застосування при вирішенні сього спору. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відтак суд вважає, що відсутні підстави для цивільно правової відповідальності даної особи. Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування; якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною другою статті 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зі змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. В силу положень статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі\~\~ № 910/1238/17) у застосуванні положень означеної вище норми права зазначила, зокрема таке: "…аналіз\~статті 1212 ЦК України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:\~ 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали". Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого \~поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з пунктом 3 частини третьої \~статті 1212 ЦК України\~ положення\~ глави 83 цього Кодексу\~ застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17\~, на яку посилається скаржник). Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого\~ статтею 1212 ЦК України,\~ важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Водночас майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб, з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою\~ статті 11 ЦК України. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони, в порядку виконання договірного зобов`язання, не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~ стаття 1212 ЦК України\~ може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Така правова позиція є сталою та послідовною і викладена у численних постановах Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц, від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17, від 27.01.2021 у справі №910/16334/19, від 04.03.2021 у справі № 910/15621/19, від 07.12.2021 у справі № 910/13182/20 та від 10.02.2022 у справі № 918/339/21, тощо. У постанові від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми \~статті 1212 ЦК України\~на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду.\~Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно. Тому суд вважає, що [PERSON] зобов`язаний повернути грошові кошти у розмірі 25 698 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 01 коп. Моторному транспортному страховому бюро України, оскільки підстава, на якій кошти були набуті, відпала. Позивач також просить стягнути з відповідача сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 3 \~028,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас суд зауважує, що позовна заява у справі подана в електронній формі. Згідно ч. 3 статті «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2\~ 422,40 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved