Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до\~\~ [PERSON] про зміну зміну (збільшення) розміру стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. На обґрунтування позову позивач зазначила, що [PERSON] , перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 листопада 2005 року, який було розірвано рішенням суду.\~Від шлюбу з відповідачем є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] .\~Рішенням Кілійського районого суду Одеської області стягнуто з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову - 26.02.2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття - [INFO] , після чого якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.\~Рішенням Кілійського районого суду Одеської області від 08.09.2018 р. по справі № 502/843/18 позов [PERSON] [INFO] до [PERSON] [INFO] про збільшення розміру аліментів - задоволено частково.\~Збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] від 08.02.2014 р. виданий Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області, ІПН [NUMBER] , що зареєстрований в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що зареєстрована в [ADDRESS] на підставі рішення\~Кілійського районного суду Одеської області від 10.05.2016 в цивільній справі № 502/434/16- ц, на утримання дітей [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі з 600 гривень до 972 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі з 600 гривень до 930 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] .\~Відповідач аліменти на утримання сина сплачує нерегулярно, має заборгованість у розмірі 917 грн.\~На теперішній час, в зв`язку із зміною законодавства України, внесеним Законом України No2475-VIII від 03.07.2018 щодо виплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, не відповідає твердій сумі 972,00грн., який встановлений судом на дитину. Сума, що встановлена судом є значно меншою, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є порушенням прав дитини.\~Крім того, [PERSON] потребує постійного медичного нагляду та лікування у зв`язку з станом здоров`я, зокрема через діагноз "Диспластична кардіопатія з недостатнісю мітрального клапана", через який син перебуває на обліку у сімейного лікаря з 5-ти років. Це покладає на сімейний бюджет позивача додаткове фінансове навантаження, оскільки коштів, які нерегулярно надходять від батька у вигляді аліментів, недостатньо для покриття необхідних витрат на утримання, лікування та забезпечення базових потреб дитини. Витрати на постійні медичні обстеження (кожні півроку), проїзд до медичних закладів, посилене харчування, вітаміни та інші ліки, займають значну частину мого бюджету, аліменти не покривають ці витрати. Крім того, сину рекомендоване регулярне санаторно- курортне лікування для підтримання його стану здоров`я. Але позивач не має можливості задовольнити потреби дитини самостійно.\~В зв`язку із збільшенням витрат на лікування та необхідність у регулярній відновлюючій терапії, грошових коштів, які надходили від батька у вигляді присуджених аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 972 гривень щомісячно недостатньо, тим більше, що сплачує він їх нерегулярно. Приблизно щомісячні додаткові витрати позивача на лікування сина складають 1500 грн. Батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на здоров`я сина (розділити з позивачем ці витрати навпіл). Але батько відмовляється приймати участь у витратах на лікування сина [PERSON] [INFO] . Відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, окрім щомісячних аліментів, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами, а саме - станом здоров`я дитини та необхідних додаткових витрат, які спрямовані на постійне лікування хронічних захворювань сина. Враховуючи наведене вище, позивач вважає, що неповнолітній син [PERSON] має право на отримання аліментів від свого батька [PERSON] до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 від всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає діючому законодавству України на момент звернення з цією позовною заявою, а також на додаткові витрати на дитину у сумі 750 грн. Зважаючи на викладене, позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] \~на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 14 від суми доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення із цією позовною заявою до досягнення сином повноліття.\~ - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 750грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення із цією позовною заявою та до досягнення сином повноліття.\~ \~Ухвалою судді від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він позов визнає частково. В період шлюбу сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .\~Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26.02.2016 р. по справі № 502/433/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову 26.02.2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття - [INFO] , після чого якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.\~Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 08.09.2018 р. по справі № 502/843/18 збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача з 600 гривень до 972 гривні.\~Як зазначає позивач, [PERSON] аліменти на дитину сплачує нерегулярно та має заборгованість у розмірі 972 гривні.\~Відповідач, як батько дитини, хоче піклуватися про її гармонічний розвиток, дбати та за можливості надавати відповідні грошові кошти, отримує мінімальну заробітну плату, якої вистачає лише на власне проживання, однак, розуміючи, що дитина також потребує відповідних коштів на проживання, завжди сплачує та не має заборгованості.\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 гривень.\~В обґрунтування суми аліментів, позивачем взагалі не доведено можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, та в разі стягнення з мене 1/4 частини від усіх видів доходу заробітку, відповідач фактично залишиться без коштів на проживання. Окрім того, в провадженні судді Кілійського районного суду Одеської області О.В. Березнікова перебуває цивільна справа № 502/1310/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.\~Таким чином, фактично з відповідача буде стягуватися сума на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та на утримання неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим визначена позивачем сума аліментів є значно завищеною та такою, що позбавить відповідача засобів на існування. Дійсно, на даний час, відповідач працює в ТОВ «Транспортна компанія Бласко», однак заробітної плати ледь вистачає на проживання та на власні потреби, а саме: на харчування та на проживання, оскільки власного житла відповідач не має. При цьому, позивач посилаючись на наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу не надала суду жодних доказів на підтвердження такої обставини та не зверталась до суду з клопотанням про витребування доказів стосовно матеріального стану платника аліментів.\~ Враховуючи вищевикладене, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання своїх дітей, з врахуванням розумності та справедливості, відповідач вважає, що стягнення з нього 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме - 1600 гривень аліментів, забезпечить належне утримання ним дитини.\~В обґрунтування розміру стягнення додаткових витрат, позивач зазначає, що дитина за станом здоров`я потребує додаткових витрат, між тим в обгрунтування вказаного твердження, позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо стану здоров`я спільного сина, а також будь-яких доказів, щодо фактичного понесення витрат пов`язаних зі станом його здоров`я. Враховуючи, відсутність належних та допустимих доказів необхідності\~необхідності сплати додаткових витрат на дитину, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Зважаючи на вищевикладене, відповідач просив позов задовольнити частково, збільшити розмір стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, а саме з 972 гривні до 1600 (одна тисяча шістсот) гривень, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною віку повноліття, а саме до [INFO] та в частині стягнення додаткових витрат відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.2011 р. встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , актовий запис № 232 від 06.12.2011 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 10.05.2016 р. по справі № 502/434/16-ц стягнуто з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову - 26.02.2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття - [INFO] , після чого якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 08.09.2018 р. по справі №502/843/18 позов [PERSON] [INFO] до [PERSON] [INFO] про збільшення розміру аліментів - задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.05.2016 в цивільній справі № 502/434/16-ц, на утримання дітей [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі з 600 гривень до 972 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі з 600 гривень до 930 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Згідно розрахунку наданого державним виконавцем Кілійського ВДВС в Ізмаїльському районі Одеської області ПМУМІО /м. Одеса/ станом на 07.09.2025 р. [PERSON] має заборгованість в розмірі 917 грн. за виконавчим листом № 502/843/18 від 10.09.2018 р. Кілійського районного суду Одеської області. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП ООДКЛ від 26.02.2021 р. [PERSON] має діагноз "Диспластична кардіопатія з недостатнісю мітрального клапана". Щодо позовних вимог позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З врахуванням встановлених обставин, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 930 гривень щомісячно, та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.\~ У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.\~ Аналізуючи положення ст. 185 Сімейного кодексу України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.\~ Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.\~ Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.\~ Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами. При цьому Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи,\~відсутність належних\~та допустимих\~доказів\~необхідності сплати\~додаткових витрат\~на дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині щодо стягнення з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~додаткових витрат\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] у\~сумі 750грн.\~щомісячно,\~починаючи з\~моменту звернення\~із цією\~позовною заявою\~та до\~досягнення сином\~повноліття підлягають відмові. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі. Оскільки на підставі п. 3 ч. 1ст. 5\~ЗУ «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, тому згідно\~положень ст. 141 ЦПК України, з\~відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial