Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

12 серпня 2025 АТ «Універсал Банк» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог вказує, що 22 червня 2024 року [PERSON] встановила мобільний додаток monobanк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobanк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Пройшовши реєстрацію відповідачка підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (надалі - Заява) про відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал Банк» та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку. Клієнт своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погоджується з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту - складають Договір про\~надання банківських\~послуг (надалі-Договір, Кредитний договір). За твердженням позивача, Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок, що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 6000,00 грн, що зазначено у Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту (надалі - Довідка). Після підписання Заяви Відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, Відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 22.06.2024 зі сторони відповідача перед АТ «Універсал Банк» у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 15268,61 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 22.06.2024 року в загальному розмірі 15268,61 грн, яка складається із заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10388,56 грн., заборгованості за пенею у розмірі 2340,53грн, заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі - 2539,52 грн. Одночасно просить стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3028,00грн Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~18.08.2025\~цивільну справу\~за позовом\~АТ «Універсал\~Банк» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості, передано на розгляд Підволочиському районному суду Тернопільської області. 15.09.2025 матеріали справи №607/16603/25 надійшли до Підволочиського районного суду Тернопільської області. Ухвалою судді Підволочиського районного\~суду Тернопільської\~областівід 16 вересня 2025 року відкрито провадження у вказаній та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник АТ«УНІВЕРСАЛБАНК» в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч.3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17\~(П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18),\~постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Отже, відповідно п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Виходячи з наведеного, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Універсал банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг Monobank від 22.06.20224, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Матеріали справи свідчать, що 22 червня 2024 року відповідачем [PERSON] було сформовано та підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг у мобільному додатку monobanк. У заяві вказано про те, що дана заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, які розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщенні за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. У пунктах Анкети-заяви міститься прохання [PERSON] відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на його ім`я [NUMBER] , а також встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1% на місяць з першого дня користування. Відповідно до змісту Анкети-заяви [PERSON] підтвердила дійсність наданих документів, просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис\~далі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. З цією метою він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися УЕП в мобільному додатку для засвідчення його дій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП. Також Анкета-заява містить персональну інформацію щодо особи відповідача, зокрема, його П.І.Б., дату народження, індивідуальний податковий номер, номер паспорта, дату його видачі, номер запису в ЄДДР, адресу проживання, номер мобільного телефону, фото паспорта [PERSON] та інші анкетні дані, такі як соціальний статус, джерело та розмір доходу. Крім того, позивачем до позовної заяви додано: запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг Monobank, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|UniversalBankв редакції, затвердженій протоколом Правління №46 від 24.11.2021, Витяг з Тарифів за чорною карткою Monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Матеріали справи свідчать, що Анкета-заява, запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг Monobank та паспорт споживчого\~кредиту Чорної\~картки monobank\~підписані [PERSON] за допомогою електронного цифрового підпису. Відповідно до довідки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про наявність рахунку від 04.06..2025 [PERSON] має відкритий рахунок [NUMBER] номер картки [NUMBER] , тип рахунку Картка Чорна, валюта гривня, активна до 11/28. Згідно довідки від 04.06.2025 АТ «Універсал Банк» про встановлення кредитного ліміті клієнта [PERSON] за Договором про надання банківських послуг « Monobank» від 22.06..2024 за карткою [NUMBER] станом на 04.06.2025 встановлювався кредитний ліміт 22.06.2024 - 5000 грн., 22.06.2024 6000грн. Позивачем до\~позовної заяви\~додано інформацію\~про рух\~коштів по\~картці [PERSON] за номером [NUMBER] за рахунком [NUMBER] за період з 22.06.2024 по 04.06.2025, з якого слідує, що кредитний ліміт [PERSON] становить 6000,00грн, сума витрат за вказаний період 17945,80грн, сума зарахувань 2677,19грн, заборгованість станом на 04.06.2025- 15268,61 грн. Також до\~позовної заяви\~долучено розрахунок\~заборгованості за\~договором б/н\~від 22.06.2024,\~у якому\~вказано,\~що \~загальний розмір\~заборгованості [PERSON] станом на 04.06.2025 становить 15268,61грн, який складається з залишку заборгованості по тілу кредиту 10388,56грн, заборгованістю за пенею 2340,53грн, заборгованістю за порушення грошового зобов`язання 2539,52грн. Таким чином матеріали справи свідчать, що свої зобов`язання за договором АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виконало в повному обсязі, однак відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на\~04.06.2025 відповідач заборгував\~АТ «Універсал банк» 15268,61грн В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 15268,61грн. Водночас [PERSON] не надано виписки з особового рахунку за картковим рахунком\~\~ [NUMBER] на спростування обставин отримання грошових коштів на зазначену карту. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] .\~Договору про\~надання банківських\~послуг з повернення кредиту в сумі 15268,61грн. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису. Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Відповідно до ч. 1ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 2ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно з пунктом 5 частини першої\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин третьої, шостої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом частини дванадцятої\~статті 11 цього Закону\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом\~правової позиції\~Верховного Суду,\~викладеної у\~постанові від\~12\~січня 2021 року у справі N 524/5556/19, у постанові від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, у постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Саме у такий спосіб було підписано Договір про надання банківських послуг від 22.06.2024. Згідно з абз. 2 ч. 2ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вказане та те, що відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням аналогового підпису, суд приходить до висновку, що між сторонами склались договірні правовідносини. Відповідно до частини першої статті 530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За приписами частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] як позичальника, повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати належних йому процентів. З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] .\~ Договору про надання банківських послуг « Monobank» від 22.06.2024, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10388,56грн. Що стосується нарахованої банком неустойки (пені) та заборгованості за порушення грошового зобов`язання, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки: - з урахуванням раніше встановлених судом обставин сторони не узгодили між собою у кредитному договорі умови щодо нарахування неустойки та її розміру; - відповідно до п. 18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №\~706/68/23\~вказав, що з аналізу положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень та ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054ЦК України слід дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Зважаючи на наведене, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦПК України, а також сплати неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, та такі нарахування підлягають списанню. Таким чином за встановленого, з [PERSON] \~ на користь АТ «Універсал Банк» на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10388,56 грн. В іншій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, у виді сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги задоволено на 68% (10388,56 грн. х 100% /15268,61 грн.). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2059 грн (3028,00 грн х 68% / 100 %) судового збору . На підставі ст. ст.\~16, 526,\~527,\~530,\~1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial