Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

В травні 2025 позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 69880, 89 гривень. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 13.11.2023\~між АТ\~«Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду №С-001-242749-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. Згідно кредитного договору позивач надає відповідачу кредит в розмірі 50000,00 гривень, строком на 12 місяців, на споживчі цілі, ставка кредитування становить 70,8% річних, тип кредиту - кредитна лінія. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 16.04.2025 утворилась заборгованість в розмірі 69880, 89 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 10.07.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 13.08.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці. 26.09.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи\~на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові\~докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] підписано угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки №С-001-242749-23-980. За умовами угоди банк надає клієнту кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії, максимальний розмір кредиту становить 200 000, 00 гривень, розмір кредиту на дану підписання договору становить 50 000, 00 гривень, процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних, строк кредитування - 12 місяців. Договір підписано електронним підписом клієнта з ідентифікатором 5737, який було відправлено відповідачу на мобільний номер телефону [NUMBER] . Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору №С-001-242749-23-980 від 13.11.2023 з АТ «Ідея Банк» на умовах визначених кредитодавцем. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Ідея Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором. Згідно з наданою банком виписки по рахунку клієнта-фізичної особи №100000-2025/0416 за кредитним договором №С-001-242749-23-980 від 13.11.2023 за розрахунковий період з 12.08.2016 по 16.04.2025 заборгованість [PERSON] становить 69880, 89 гривень, в тому числі: 49914, 31 гривень - прострочений борг, 19966,58 гривень - прострочені проценти. Вказаний розрахунок заборгованості є чітким та зрозумілим, містить усю необхідну інформацію щодо періоду виникнення боргу та його розміру. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Таким чином, зважаючи, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором не виконав, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved