Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Христинівської міської ради, в якій просить визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що її батьками є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Проживаючи із [PERSON] однією сім`єю на час його смерті, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, включаючи житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач у справі звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Осики Л.М, якою відкрита спадкова справа № 66/2025. Нотаріусом видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.08.2025 на земельну ділянку площею 2,8801 га на території Заячківської сільської ради, кадастровий номер 7124682000:02:003:0095, яка належала матері позивача [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Осики Л.М. від 12.08.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , позивачу відмовлено на підставі п.п. 4.15 п. 4 ст. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцю. Покликаючись на документи, що підтверджують право власності спакодавця на нерухоме майно, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 29.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Осики Л.М. копію спадкової справи № 66 за 2025 рік, заведеної після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Постановленою 06.10.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою підготовче провадження у справі закрито та призначено її для розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 04.11.2025, позивач та її представник [PERSON] не з`явились, у поданій до суду заяві, представник позивача клопотав про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог Христинівська міська рада не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємозв`язок, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.08.1967 батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в селі Заячківка Христинівського району Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в селі Заячківка Уманського району Черкаської області у віці 87 років померла [PERSON] , про що 22.11.2024 складений актовий запис №477. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті 15.03.2016 склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві приватної власності на підставі держаного акту ЧР №041847 земельну ділянку, що розташована на території Заячківської сільської ради, [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину прийняла шляхом подання 02.05.2025 заяви до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщини, після смерті [PERSON] , немає. Згідно довідки виконавчого комітету Христинівської міської ради №227/09-3-04 від 01.05.2025 [PERSON] на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проживала одиноко. 12.08.2025 на ім`я позивача приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Осикою Л.М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається із земельної ділянки площею 2,8801 га кадастровий номер 7124682000:02:003:0095, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,1200 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7124682000:02:003:0094. Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Осики Л.М. від 12.08.2025 у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцю. Згідно виданої КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» довідки № 225 від 03.07.2025 станом на 01.01.2013 право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Як слідує зі змісту позовної заяви та підтверджено наданою позивачем копією технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , спірний житловий будинок споруджений у 1975 році, у 1976 році збудовано два сараї, а 1984 року літня кухня, а тому при вирішенні даного спору про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у\~спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, зокрема, положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963\~року, Законом України «Про\~власність», Законом України від 07.12.1990 №\~533-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом Української РСР від 25.12.1974 № 3377-VIII «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 №\~105 «Про порядок обліку житлового фонду в\~Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 12.05.1985 № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 №\~45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністерства юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися,\~в тому числі, і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Довідкою Виконавчого комітету Христинівської міської ради № 429/09-3-04 від 19.08.2025 підтверджено, що згідно відомостей погосподарської книги № 6 за 2001- 2005 роки за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , рахувався житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] , [INFO] . За даними погосподарських книг № 2 за 2006 - 2010 роки, № 7 за 2011 - 2015 роки, №7 за 2016 - 2020 роки, № 7 за 2021 - 2025 роки житловий будинок за адресою: [ADDRESS] рахувався за померлою [INFO] [PERSON] . [PERSON] проживала одиноко. Земельна ділянка площею 0,24 га не приватизована. Тобто, належність житлового будинку спадкодавцю [PERSON] підтверджується відомостями із погосподарських книг за 2006 2024 роки. Досліджений судом технічний паспорт на житловий будинок садибного типу підтверджує, що станом на 17.07.2025 за адресою: [ADDRESS] розташовуються такі споруди: «А-1» - житловий будинок, «а1» - веранда, «ґанок», «Б» - погріб, «В» - літня кухня, «Г» - сарай, «Д» - сарай, «№1» - огорожа, «№2» - хвіртка, «№3» - ворота, «№4» - колодязь. Вартість житлового будинку та надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] відповідно до висновку оцінювача станом на 15.08.2025 складає 97 200 грн. Згідно частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст.1217, 1218 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оформити право на спадковий житловий будинок не може через відсутність у неї правовстановлюючого документа щодо належності житлового будинку спадкодавцю, право власності [PERSON] підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, наявні підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на зазначений вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved