Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № CL-231140 від 25.10.2019 у розмірі 116\~070,29 грн, що складається з: суми заборгованості за кредитом 64\~891, 93 грн, суми заборгованості за відсотками 49 080,03 грн, 3 % річних, застосованих до основної суми та відсотків за період з 25.06.2021 по 23.02.2022, 2098,33 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2019 АТ "Кредобанк" та [PERSON] уклали кредитний договір № CL-231140, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 70000,00 грн. Строк кредитування визначено до 22.10.2021. Позичальник зобов`язаний здійснити 24 щомісячних платежів по 4905 грн впродовж 24 місяців. Умовами договору передбачено сплату відсотків за процентною ставкою 55 % річних. 25 червня 2021 року АТ "Кредобанк" та ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" уклали договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором № CL-231140 від 25.10.2019 перейшло до нового кредитора ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції". Сума заборгованості за спірним договором склала 113971,96 грн. Відповідач умови кредитного договору не виконав, кредит не повернув, тому за ним рахується загальна сума заборгованості в розмірі 116070,29 грн, з яких: 64891,93 грн заборгованість за кредитом, 49080,03 грн заборгованість за відсотками, 2098,33 грн 3% річних за період з 25.06.2021 до 23.02.2022. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у системі "Електронний суд" сформував заяву про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечив (а.с. 63). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 58) за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 56), яке повернулося з відміткою "виїхав" (а.с. 61-62), та шляхом опублікування виклику до суду на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 68). Також дані РНОКПП відповідача внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 05.09.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням судового засідання. 14 жовтня 2025 року представник позивача у системі "Електронний суд" сформував клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідно до ухвали від 31.10.2025, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: 25 жовтня 2019 року [PERSON] ознайомився із основними умовами кредитування у АТ "Кредобанк", на підтвердження чого до позовної заяви позивач долучив Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який відповідач підписав власноручним підписом (а.с. 12-14). 25 жовтня 2019 року [PERSON] також заповнив Анкету-Заяву № CL-231140 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій вказав свої персональні дані для розгляду питання щодо надання йому кредиту (а.с. 11). Після ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] та АТ "Кредобанк" уклали кредитний договір № CL-231140 від 25.10.2019, за умовами якого Банк зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі у строк та на умовах, визначених цим договором (п. 1). Сума кредиту 70000,00 грн (п. 2.1). Дата видачі кредиту 25.10.2019 (п. 2.2). Строк кредитування 24 місців, терміном до 22.10.2021 (п. 2.3). За користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 55 % річних (п. 4.1). Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 24 щомісячних платежів по 4905 грн щомісячно кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 24 місяців із дати укладення кредитного договору (п. 5.2) (а.с. 8-10). Кредитний договір [PERSON] підписав власноручно. Додатком № 1 до кредитного договору № CL-231140 від 25.10.2019 є Графік платежів (а.с. 10 звор.), який також підписав [PERSON] власноруч. На підставі укладеного кредитного договору № CL-231140 від 25.10.2019 АТ "Кредобанк" перерахувало на користь [PERSON] 70000,00 грн, призначення платежу: видача кредиту відповідно до кредитного договору № CL-231140 від 25.10.2019, на підтвердження чого позивач надав меморіальний ордер № 61707514 від 25.10.2019 (а.с. 17). Факт перерахування АТ "Кредобанк" на користь [PERSON] 70000,00 грн підтверджується і виписками по рахунку. Крім того у виписках по рахунку відображені сплати за кредитним договором, які зараховувались як на погашення кредиту, так і на відсотки (а.с. 18-21, 22-23). 25 червня 2021 року АТ "Кредобанк" (клієнт) та ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" (фактор) уклали договір факторингу з відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 (а.с. 24-29), за умовами Додатку № 1 до якого, до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № CL-231140 від 25.10.2019 на загальну суму заборгованості в розмірі 113971,96 грн, що складається з: суми заборгованості за кредитом 64\~891, 93 грн, суми заборгованості за відсотками 49 080,03 грн (а.с. 30-31). На підтвердження факту реального переходу за вказаним вище договором факторингу права вимоги позивач надав платіжне доручення № 2 від 25.06.2021 (а.с. 32). Про зміну кредитора та необхідність погашення заборгованості за кредитним договором № CL-231140 від 25.10.2019 свідчать відповідні повідомлення з доказами їх направлення відповідачу (а.с. 33-34, 35-37). Як слідує із розрахунку заборгованості (а.с. 33), який проведений ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції", загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 17.07.2025 становить 116070,29 грн, з яких: 64891,93 грн заборгованість за кредитом, 49080,03 грн заборгованість за відсотками, 2098,33 грн 3% річних за період з 25.06.2021 до 23.02.2022 (а.с. 38). Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції", непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, які надав позивач на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов такого висновку. Як установлено із матеріалів справи, 25.10.2019 АТ "Кредобанк" та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № CL-231140, який останній власноруч підписав. Тобто між АТ "Кредобанк" та відповідачем укладено кредитний договір, що підтверджує існування між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин суд застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України. Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. АТ "Кредобанк" свої зобов`язання за договором № CL-231140 від 25.10.2019 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 70000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером та виписками по рахунку, відповідно до умов договору, з якими [PERSON] погодився, засвідчивши це своїм підписом. Як указано вище та підтверджується виписками по особовим рахунках та розрахунком заборгованості, на підставі укладеного кредитного договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти, не повернув їх у повному обсязі, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. [PERSON] свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі не виконував, не погашав заборгованість відповідно до графіку платежів, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останнього з даного приводу до суду не надходило. Відповідач не підтвердив факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами, а тому підставною до стягнення сумою заборгованості за тілом кредиту є 64891,93 грн. З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором, первісний кредитор нарахував позичальнику відсотки у розмірі, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких він погодилася. Однак, зважаючи на проведення часткових сплат (за період з 25.10.2019 до 24.06.2021, додавши всі платежі, відображені у виписці по рахунку (а.с. 22 - 23), їх загальна сума становить 48450,48 грн, яка була зарахована як на тіло кредиту, так і на сплату відсотків, натомість згідно з графіком платежів (а.с. 10 звор.стор.) за 20 місяців [PERSON] повинен був сплатити 98100 грн (4905 грн * 20)), у відповідача виникла заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 49080,03 грн. 25 червня 2021 року право вимоги до [PERSON] від АТ "Кредобанк" перейшло до ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції". Факт переходу підтверджується описаними вище договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1, додатком до нього і платіжним дорученням, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Після отримання права вимоги до [PERSON] , позивач здійснив нарахування 3 % річних за період з 25.06.2021 до 23.02.2022 на суму 2098,33 грн, що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України та не суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. При цьому суд звертає увагу на те, що долучений розрахунок заборгованості проведений АТ "Кредобанк" в межах строку дії кредитного договору, відповідно до його умов. З огляду на те, що АТ "Кредобанк" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного відповідач суду не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердженя, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції", суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] у частині стягнення заборгованості в сумі 116070,29 грн, з яких: 64891,93 грн заборгованість за кредитом, 49080,03 грн заборгованість за відсотками, 2098,33 грн 3% річних за період з 25.06.2021 до 23.02.2022. Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості він суду не надав, як і не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що відповідач порушив умови кредитного договору № CL-231140 від 25.10.2019, у встановленому порядку, строки та розмірі не погашав кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаного вище договору факторингу, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 116070,29 грн, складові якої описано вище. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, cудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У резолютивній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: 2422,40 грн сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. При цьому на підтвердження понесення витрат на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн позивач надав платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 5373 від 29.07.2025 (а.с. 7). Натомість доказів на підтвердження конкретного розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач не надав, наміру про надання таких не висловлював. Зважаючи на викладене, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 204, 509, 626, 628, 625, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved