Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

13 грудня 2023 року представник АТ «Акцент-Банк», Шкапенко Олександр Віталійович, звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська засобами поштового зв`язку із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.01.2017 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями заповзань за кредитним договором, відповідач станом на 16.10.2023 року має заборгованість 133673,62 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 77354,17 грн., заборгованості за відсотками 56319,45 грн. На підставі вищезазначеного, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Справу було зареєстровано 27 грудня 2023 року в електронній системі документообігу (Д-3). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 грудня 2023 року для розгляду справи було визначено головуючого суддю Овчиннікову О.С. Відповідно до ухвали від 29 грудня 2023 року у цивільній справі відкрите загальне позовне провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2024 року матеріали справи передані в провадження судді Кондрашова І.А. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2025 року матеріали справи передані в провадження судді Леміщенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 20 червня 2025 року було прийнято справу до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 04 вересня 2025 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток та розміщення оголошень на офіційному сайті суду. Відзив на позовну заяву не подав, інших заяв або клопотань до суду не надходило. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена в позовній заяві, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.01.2017 року [PERSON] особисто підписав Анкету-заяву о приєднанні до Умов та Прави надання банківських послуг в А-Банку. Згідно довідці за картками, яку надано із позовною заявою, відповідачу [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до лютого місяця 2021 року; № [NUMBER] , строком дії до липня місяця 2027 року. Відповідно до виписки по картці клієнта [PERSON] , за період з 13.01.2017 року по 16.10.2023 року, остання дія на рахунку проводилась 01.10.2023 року, та заборгованість на рахунку становить 132549,57 грн. Також згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н. від 13.01.2017 року, укладеного між АТ «А-Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 16.10.2023 року, загальна заборгованість становить 133673,62 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 77354,17 грн., заборгованості за процентами 56319,45 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] одержував та використовував за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунки заборгованості, втім, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим, допустив виникнення заборгованості по кредиту, яка станом на 16.10.2023 року становить 133673,62 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту 77354,17 грн., заборгованості за процентами 56319,45 грн. Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за цим договором, як і не спростовано доводів позивача щодо проведеного розрахунку заборгованості позивача, зазначеного у позовній заяві. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 17.01.2017 року, та те, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 133673,62 грн. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved