Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

22.10.2025 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на частину земельної ділянки. В обґрунтування вимог вказала, що 11.05.1999 у виконавчому комітеті Липовецької сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 10 між зареєстровано її шлюб з [PERSON] . Право спільної\~сумісної власності\~на земельну\~ділянку площею\~8,0151\~га,\~цільового призначення:\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~з кадастровим\~номером:\~6823683000:05:004:0027,\~що розташована\~за адресою:\~Хмельницька область,\~Полонський р-н,\~с.\~рада Котюржинецька,\~зареєстровано за\~позивачкою [PERSON] ,\~відповідачкою [PERSON] \~та спадкодавцем\~ [PERSON] .\~ Право спільної\~сумісної власності\~на земельну\~ділянку площею\~1,0727\~га,\~цільового призначення:\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва з\~кадастровим номером\~6823610100:06:002:0021,\~що розташована\~за адресою:\~Хмельницька область,\~Полонський р-н.,\~за межами\~населених пунктів\~Полонської міської\~ради,\~зареєстровано за\~позивачкою [PERSON] ,\~відповідачкою [PERSON] \~та спадкодавцем\~ [PERSON] .\~ Таким чином вказані вище земельні ділянки належали на праві спільної сумісної власності позивачці, відповідачці [PERSON] та спадкодавцю в рівних частинах, а отже по 1/3 кожному. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого державним нотаріусом Полонської Державної нотаріальної контори Загорською Д.В. від 21.04.2023 було заведено спадкову справу за номером № 73/2023 та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 70552548, згідно матеріалів якої, позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлого брата, в силу вимог ст. 1262 ЦК України. Відповідач [PERSON] (син померлого) і відповідач - [PERSON] (син померлого), як спадкоємці першої черги після смерті батька, відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви державному нотаріусу Полонської державної нотаріальної контори Загорської Д.В. у спадкову справу № 73/2023. Проте, повідомленням від 24.10.2023 року за № 466/02-14, державний нотаріус Полонської державної нотаріальної контори Загорська Д.В. відмовила позивачці у видачі документів на право власності на спадкове майно, оскільки не визначені частки співвласників земельних ділянок у праві спільної сумісної власності та рекомендовано звернутись до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 25.09.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка в судове судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №437859710, сформованого 01.08.2025, право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 8,0151 га, цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 6823683000:05:004:0027, що розташована за адресою: Хмельницька область, Полонський р-н, с. рада Котюржинецька, зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №437859768, сформованого 01.08.2025, право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 1,0727 га, цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6823610100:06:002:0021, що розташована за адресою: Хмельницька область, Полонський р-н., за межами населених пунктів Полонської міської ради, зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.31), після його смерті державним нотаріусом Полонської Державної нотаріальної контори Загорською Д.В. від 21.04.2023 було заведено спадкову справу за номером № 73/2023 та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 70552548, згідно матеріалів якої, позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлого брата, в силу вимог ст. 1262 ЦК України (а.с.83-131). Відповідачі [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (син померлого), як спадкоємці першої черги після смерті батька, відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви державному нотаріусу Полонської державної нотаріальної контори Загорської Д.В. у спадкову справу № 73/2023 (а.с.85, зворот). Проте, повідомленням від 24.10.2023 року за № 466/02-14, державний нотаріус Полонської державної нотаріальної контори Загорська Д.В. відмовила [PERSON] у видачі документів на право власності на спадкове майно. В обґрунтування відмови зазначено, що у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування. Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, тому, оскільки не визначені частки співвласників земельних ділянок у праві спільної сумісної власності позивачці рекомендовано було звернутись до суду (а.с.12-13). \~ \~ \~ \~Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. За ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток, учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності з ч. 1, 3 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, а у разі недосягнення згоди учасник спільної часткової власності має право вимагати у судовому порядку виділення належної йому частки із складу земельної ділянки. Відповідно до ч. З, 4, 5 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові КЦС ВС від 14 серпня 2024 року в справі № 522/3974/20 (щодо способу захисту права на спільну сумісну власність) належним способом захисту порушеного права позивача у такому випадку є позов про визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) в порядку спадкування. З огляду на те, що інший порядок набуття для [PERSON] права власності на вищезгадану земельну ділянку законодавством не визначений, беручи до уваги те, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про\~право власності\~на частку\~у спільному\~майні подружжя\~на земельну\~ділянку в\~нотаріуса,\~спір про\~майно відсутній,\~суд дійшов\~висновку,\~що право\~позивачки підлягає\~захисту шляхом\~визнання права\~власності на\~ 1/3\~частину згаданих\~земельних ділянок. \~

Outcome: approved