Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

26.05.2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за розподіл природного газу, в якій просив: стягнути з [PERSON] заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 2\~871,46 грн., 3 % річних в розмірі 72,33 грн, інфляційні втрати 279,21 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору 3028 грн. В обґрунтуванні позову зазначено, що після початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на території Київської області відповідачем здійснюється фактичне споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] , що підтверджується оплатою послуг розподілу газу в сумі 81,15 грн. у травні 2024 року, червні 2024 року та різницею показників лічильника газу Самгаз типорозмір G-4 зав.№3211387 в сторону збільшення. Так, станом на 01.09.2023 року спожитий обсяг становив 9652 м3, а станом на 28.02.2025 року 10800 м3, відтак договір розподілу природного газу є укладеним. Об`єктом газоспоживання є домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке належить відповідачу на праві власності. Споживач не звертався до ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користувався послугами, визнаючи таким чином наявність правовідносин, взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. В порушення умов договору та нормативних актів відповідачем не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 2\~871,46 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості. Крім цього, позивач посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, вказує на необхідність стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрат за період порушення зобов`язання. Згідно ч.\~6\~ст. 19\~ЦПК України - зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.06.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Спочатку, 15.07.2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки між ним та позивачем не укладався договір в письмовій формі, що є необхідною умовою відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, зразка типового договору з постачання газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» немає у відкритому доступі, а тому відповідач не має можливості ознайомитись з його умовами, тарифами та складом послуг. Разом з цим, позивачем не надано акту звірки розрахунків чи будь-яких інших доказів обсягу спожитих послуг. Сума, зазначена в позовній заяві, є завищеною та не підтверджена розрахунками. Також, з акту звірки за №3904448 від 06.07.2025 року, за період з 01.09.2023 по 01.07.2025 вбачається, що за вказаний період згідно з показниками лічильника за №3211387 було фактично спожито 1300 м? природного газу. З урахуванням тарифу, визначеного у рахунках позивача, у розмірі 1,788 грн за 1 м?, фактична заборгованість відповідача може складати не більше ніж 2 324,40 грн., що суттєво менше заявленої позивачем суми. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.07.2025 року, за клопотанням відповідача, витребувано, в порядку ст. 84 ЦПК України, у позивача ТОВ «Газорозподільні мережі України»: копію укладеного договору між сторонами по справі на надання послуг з розподілу природного газу; акт звірки розрахунків між сторонами, що підтверджує наявність заборгованості, вказаної в позові; розрахунки суми заборгованості з детальним зазначенням періоду нарахування, тарифів, що застосовувалися та обсягів споживання; документи на підтвердження фактичного надання послуг з розподілу газу за спірний період; документи, на підставі яких нараховувалася заборгованість, в разі відсутності письмового договору між сторонами. 21.07.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій вказано, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» є належним оператором газорозподільної системи, до якої підключене домоволодіння відповідача. Представник позивача звернув увагу на те, що відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, відносини між оператором газорозподільної системи та споживачем регулюються Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за №2498. Зазначений договір є публічним, а тому його умови є обов`язковими для всіх споживачів, чиї об`єкти підключені до газорозподільної системи. Щодо доводів відповідача про відсутність підписаної ним заяви-приєднання, представник позивача зазначив, що відповідно Кодексу ГРМ та Типового договору розподілу природного газу, фактом приєднання до умов договору є не лише підписання заяви-приєднання, але й фактичне споживання природного газу та/або оплата рахунків оператора ГРМ, а також будь-які інші дії, що свідчать про волю споживача користуватися газорозподільною системою. Тобто підключення об`єкта відповідача до газорозподільної мережі та подальше споживання природного газу вже свідчать про існування договірних відносин між сторонами. Представник позивача також вказав, що відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості отриманих послуг, у тому числі послуг з розподілу природного газу. Таким чином, відсутність окремих документів чи підписів не звільняє споживача від виконання його грошового зобов`язання. Крім того, позивач наголосив, що послуга з розподілу природного газу не є похідною від факту чи обсягу споживання газу, а надається безперервно, оскільки оператор газорозподільної системи зобов`язаний забезпечувати цілодобове утримання та функціонування мережі, готовність до транспортування природного газу, його фізичну доставку споживачу. Це прямо випливає з положень Кодексу ГРМ та Типового договору розподілу. Відтак відповідач, як споживач, зобов`язаний сплачувати плату за розподіл незалежно від обсягів фактичного споживання газу. Представник позивача зазначив, що відповідач жодних доказів, які б спростовували наведені розрахунки або свідчили про відсутність у нього зобов`язання перед оператором ГРМ, суду не надав. Таким чином, на переконання позивача, доводи відповідача, наведені у відзиві, є безпідставними та спрямовані виключно на ухилення від виконання свого грошового зобов`язання. Відсутність підписаної відповідачем заяви-приєднання не свідчить про відсутність правовідносин, адже такі виникають у силу закону та фактичного користування газорозподільною системою. Відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу та зобов`язаний здійснити їх оплату в повному обсязі, що й зумовлює обґрунтованість заявлених позовних вимог. 03.11.2025 року від позивача до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких позивач на задоволенні позову в повному обсязі наполягав. 05.11.2025 року від відповідача до початку розгляду справи по суті надійшла заява, в якій він з вимогами позивача погодився в повному обсязі. 05.11.2025 року представник позивача та відповідач надали суду заяви, в яких просили розгляд справи провести за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач вимоги позивача визнав в повному обсязі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 01.11.2016 введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року за №329-VIII (далі - Закон), яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до пп. 33 п. 1 ст. 1 Закону, ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. У відповідності до пп. 35 п. 1 ст.1 Закону розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. За приписами пп. 17 п. 1 ст.1 Закону оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п. 2 ст.37 Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. 31.08.2023 НКРЕКП, прийнято постанову за №1594 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Київоблгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України». Офіційний текст постанови розміщений на інформаційному ресурсі https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zupinennya-diyi-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-vidanoyi-kiyivoblgaz. Також, постановою НКРЕКП від 31.08.2023 за №1596 внесено зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 за №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», за якими до території де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України» додано територію Київської області, яка обслуговується Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» (п.8 Додатку). Постанова набрала чинності 01.09.2023. Ha виконання постанови НКРЕКП 01.09.2023 на офіційному сайті ТОВ «Газорозподільні мережі України» розміщено інформацію щодо зміни місць провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Київоблгаз». Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015за №2494. Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829, є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (згідно п. 1.1 договору). Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок за № [NUMBER] . Відповідачем, після початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на території Київської області здійснюється фактичне документально підтверджене споживання природного газу, що підтверджується різницею показників лічильника газу Самгаз типорозміру G-4 зав. №3211387 в сторону збільшення. Так, станом на 01.09.2023 рік спожитий обсяг становить 9652 м?, а станом на 28.05.2025 рік спожитий обсяг становить 10800 м?. Вказане підтверджується довідкою начальника Вишгородського УЕГГ Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та фотофіксацією лічильника. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не в повному обсязі проводилась оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.09.2023 року по 31.03.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 2\~871,46 грн., яка 15.05.2024 року та 20.0.2024 року була ним сплачена лише частково. При цьому, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання грошового зобов`язання у позивача виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі за №910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі за №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 72,33 грн., сума індексу інфляції в розмірі 279,21 грн. Відповідач не звертався до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користувався послугами із розподілу природного газу, про що свідчить споживання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Відповідно до п. 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим договором. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6 розділу VI договору розподілу природного газу). Згідно пп. 1 п. 7.4 договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені договором. Згідно п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС «припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача...». Згідно постанови НКРЕКП за №1944 від 30.12.2022 ТОВ «Газорозподільні мережі України» (зі змінами згідно постановами НКРЕКП від 31.05.2023 №980, від 22.06.2023 №1142, від 28.07.2023 №1391, від 31.08.2023 №1598, від 29.09.2023 №1777, від 29.11.2023 №2235, від 27.12.2023 №2526, від 30.01.2024 №199, від 22.02.2024 №376) установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,49 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ) грн. (а.с.23) У своїх додаткових поясненнях від 03.11.2025 року представник позивача звертає увагу, що 15.09.2025 відповідач звернувся до НКРЕКП. На підставі звернення відповідача, НКРЕКП зобов`язало Київську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» та АТ «Київоблгаз» провести із відповідачем звірку фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу за період з 01.08.2022 по теперішній час. Під час звірки фактично використаних об`ємів відповідачем природного газу за позовний період, який відображений у розрахунку заборгованості за послуги розподілу природного газу за період вересень 2023- грудень 2023 (додаток 3 позовної заяви). 106,66 м3 - це величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2023 рік яка розраховується за фактично спожитий об`єм природного газу протягом газового року з 01.10.2021 р. по 30.09.2022 р. Відповідачем спожито природного газу за вказаний період 1279,91 м3. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві - приєднання, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла Обліку споживача (п. 5.2 договору). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (згідно п.6.3 договору). З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Отже, починаючи з 01.01.2020 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог Кодексу. Таким чином, з 01.01.2020 кожен споживач сплачує кошти за отриману послугу розподілу рівними частинами протягом року не залежно від обсягу спожитого природного газу в поточному місяці. Відповідно до постанови НКРЕКП за №1594 від 31.08.2023 передано цілісний майновий комплекс з розподілу природного газу, АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» повідомило Позивача, що по об`єкту відповідача за адресою: [ADDRESS] , (о/р [NUMBER] , ЕІС-код 56XМ18D70980122Х), [PERSON] за період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року спожитий обсяг становить 1279,90 м3 із показниками станом на 01.10.2021 - 7344,89 м3 та станом на 30.09.2022 - 8624,79 м3. Отже,\~по особовому\~рахунку відповідача\~ [NUMBER] \~річна замовлена\~потужність об`єкта\~споживача на\~2023\~рік визначалась,\~виходячи з\~фактичного обсягу\~споживання природного\~газу цим\~об`єктом за\~період з\~01\~жовтня 2021\~року по\~30\~вересня 2022\~року.\~За газовий\~рік (з\~жовтня 2021\~р.\~по вересень\~2022\~р.)\~обсяг споживання\~природного газу\~становить \~1279,90\~м3\~=\~(8624,79\~м3\~ 7344,89\~м3), де:\~8624,79\~м3\~ показник\~лічильника газу,\~станом на\~30.09.2022\~р.;\~7344,89\~м3 показник лічильника газу станом на 01.10.2021 р. Тобто, величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2023 рік відповідача становить: 1279,91 м3/12 місяців =106,66 м3; 106,66 * 1,788(тариф) = 190,71 грн. за місяць. Пунктом 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ та п. 5.5. типового договору розподілу природного газу визначено, Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Вчасно передані відповідачем показники лічильника газу становлять: вересень 2023 року - 9652 м3 ; березень 2024 року - 10205 м3 ; квітень 2024 року - 10245 м3 ; липень 2024 року - 10440 м3 ; лютий 2025 року - 10800 м3. За інші місяці відповідачу фактичний об`єм розподілу за розрахунковий період визначався Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період згідно Пунктом 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ. Слід зазначити, що під час звірки фактично використаних об`єктом відповідача об`ємів природного газу встановлено, що відповідач кожен газовий рік обліковує не з першої газової доби жовтня поточного календарного року і до першої газової доби жовтня наступного календарного року (пункт 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ), а із січня по грудень поточного року, що фактично унеможливлює провести звірку використаних об`ємів між сторонами. Для формування величини місячного обсягу річної замовленої потужності на 2023 рік -106,66 м3 (за період з жовтня 2021 р. по вересень 2022), з якими не погоджується відповідач для підписання акта звірки, відповідач не підтвердив щомісячну передачу показників лічильника із 1 по 5 число, тобто у строк передбачений пунктом 5.5 договору та п. 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ. Враховуючи вищенаведене, звірка фактично використаних об`єктом відповідача об`ємів природного газу не можлива в зв`язку із тим, що відповідачем здійснюється облік розподіленого природного газу всупереч вимог Кодексу ГРМ та умовам укладеного договору. Зазначену позицію сторона позивача підтверджує листамим ТОВ «Газорозподільні мережі України», що адресовані відповідачу, актом звірки за послуги розподілу природного газу та фактичного використання об`ємів за період з 01.09.2023 року по 31.03.2025 рік, актом звірки за послуги розподілу природного газу та фактичного використання об`ємів за період з 01.09.2023 року по 30.09.2025 рік, листом НКРЕКП, що адресований ТОВ «Газорозподільні мережі України» та [PERSON] . Таким чином, ретельно вивчивши подані позивачем докази, враховуючи позицію відповідача, який позов визнав, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 1\~ст. 142 ЦПК\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, про що вказав у поданій до суду заяві, то з нього підлягає стягненню на користь позивача половина сплаченого ним судового збору, а решта\~поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved