Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представниця заявника [PERSON] адвокат Слободяник З.М. просить встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] ; встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0180963 від 04.04.2001 розміром 0,75 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ВСГК «Підгір`я», виданий [PERSON] , належить [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог представниця заявника покликалася на те, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Спадкове майно складається із земельної частки (паю) розміром 0,75 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВСГК «Підгір?я» с. Підгірці Стрийського району Львівської області. За життя спадкодавець не склав заповіт. До дня смерті [INFO] [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: с. Піщани Стрийського району Львівської області. Дружина [PERSON] [PERSON] , померла [INFO] . Зі спадкоємців залишилися тільки син [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] звернувся із заявою до державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , так як вважав, що спадкове майно прийняв, земельною ділянкою користується та від своїх спадкових прав не відмовлявся. Стрийською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 919/2008 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв?язку з пропуском строків спадкування, які визначені законодавством, та у зв?язку з допущеними помилками у написанні прізвища. Також зазначено, що необхідно встановити факт, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] , оскільки у свідоцтві про смерть [NUMBER] від 20.06.2025 в графі «прізвище» вказано [PERSON] , а у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.02.1964 у графі «батько» вказано [PERSON] . Також допущено помилку в правовстановлюючому документі на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0180963 від 04.04.2001 розміром 0,75 в умовах кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ВСГК «Підгір?я» с. Підгірці Стрийського району Львівської області. Тому необхідно в судовому порядку встановити належність [PERSON] правовстановлюючого документу. Прізвище [PERSON] відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України є ідентичним. А розбіжності у записах прізвищ спричинені через неврахування їх походження, відхилення від принципів міжмовного перетворення, під графічним впливом записів російською мовою та через особливості адаптації прізвища в усному мовленні. Враховуючи те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги майна померлого [PERSON] , фактично спадщину прийняв, від спадкового майна не відмовлявся, земельною часткою (паєм) користується, але у зв?язку з розбіжностями в записі прізвища батька не може оформити свого права на спадкове майно. За таких обставин [PERSON] змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа з метою отримання можливості для оформлення спадщини. Заінтересовані особи правом на подання відзиву не скористалися. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19 серпня 2025 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 21/ Ухвалою від 27.08.2025 заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків /а.с. 22-23/. 05.09.2025 представницею заявника [PERSON] адвокатом Слободяник З.М. подано заяву про усунення недоліків /а.с. 25-26/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2025 заяву [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.10.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 27/. Розгляд справи по суті відбувся 31.10.2025 без участі сторін. Представниця заявника [PERSON] адвокат Слободяник З.М. подала заяву про розгляд справи за її та заявника відсутності, вимоги заяви підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зав. Стрийською державною нотаріальною конторою Костур У.Т. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на заяву не подав, тому суд розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст.\~6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , про що 09.01.2000 складено відповідний актовий запис № 1 та Ходовицькою сільською радою видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 0,75 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВСГК «Підгір?я» с. Підгірці Стрийського району Львівської області /а.с. 13/. За життя померлий [PERSON] заповіту не складав. Судом встановлено, що до дня смерті [INFO] батько [PERSON] [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: с. Піщани Стрийського району Львівської області, що підтверджується довідкою Підгірцівського старостинського округу виконавчого комітету Стрийської міської ради від 01.05.2024 № 208. Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.06.2009. Зі спадкоємців залишилися тільки син заявник [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження сері [NUMBER] від 04.02.1964, та дочка [PERSON] , [INFO] , (заінтересована особа) /а.с. 7, 9-11/. 20.06.2025 [PERSON] звернувся із заявою (вх. № 764 від 20.06.2025) до державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , так як вважав, що спадкове майно прийняв, земельною ділянкою користується та від своїх спадкових прав не відмовлявся. Стрийською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа 919/2008 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв?язку з пропуском строків для подання заяви про прийняття спадщини, які визначені законодавством, та у зв?язку з допущеними помилками у написанні прізвища. Також зазначено, що необхідно встановити факт, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] , оскільки у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2025 в графі «прізвище» вказано [PERSON] , а у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.02.1964 у графі «батько» вказано [PERSON] . Також допущено помилку в правовстановлюючому документі на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0180963 від 04.04.2001 розміром 0,75 в умовах кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ВСГК «Підгір?я» с. Підгірці Стрийського району Львівської області. Тому необхідно в судовому порядку встановити належність [PERSON] правовстановлюючого документу /а.с. 12/. Судом встановлено, що 13.05.2025 [PERSON] звернувся в Українське бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України з питанням про роз?яснення розбіжностей у записах прізвищ [PERSON] . Українське бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України надало Експертний висновок за № 056/892-m від 30.05.2025, відповідно до якого у зв?язку з непоодинокими випадками розбіжностей у записах прізвищ через неврахування їх походження, відхилення від принципів міжмовного перетворення, під графічним впливом записів російською мовою або через особливості адаптації прізвища в усному мовленні в різних мовних середовищах прізвища [PERSON] (сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON] ), [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про одруження, запис [PERSON] , [PERSON] ) та [PERSON] / [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Автентичність документів встановлюється за місцем подання експертного висновку /а.с. 14/. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця [PERSON] у правовстановлюючому документі та відсутністю підтвердження родинного зв`язку між спадкодавцем та його сином [PERSON] , у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналогічно згідно з п. 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. При цьому обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів встановлено, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0180963 від 04.04.2001 розміром 0,75 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ВСГК «Підгір`я», ім`я власника майна зазначено як [PERSON] . Однак наявні в матеріалах справи докази переконливо свідчать про те, що земельна частка (пай) розміром 0,75 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ВСГК « [INFO] », належить саме [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов переконання, що у згаданому сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0180963 від 04.04.2001, який є правовстановлюючим документом, допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме: замість вірного [PERSON] вказано [PERSON] . Факт належності вказаного документу [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому за наведених обставин заява підлягає до задоволення. Також на підставі вищевикладеного, з доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа та підтвердження родинного зв`язку між спадкодавцем та його сином породжує для заявника [PERSON] юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] . Щодо судового збору. Відповідно до ч. 7 ст. 294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявника. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268\~ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31.10.2025, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 31.10.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 10.11.2025.

Outcome: approved