Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів», за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною (далі - «третя особа») вчинено виконавчий напис №71929 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» заборгованість в розмірі 8904,88 гривень по договору №2346/7704CLFK1JT2 від 22.06.2016. 27.10.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу Турським О.В. відкрито виконавче провадження №67296755 із примусового виконання напису №71929. 01.05.2025 винесено постанову про зняття арешту з банківського рахунку на який йому зараховується заробітна плата. Місце роботи позивача м. Вінниця, ПАТ «Вінницький універмаг». У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 22.06.2016 по 07.06.2021. Сума заборгованості складає 8254,88грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1076,45 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам користуванням кредиту становить 1970,35 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредиту становить 5208,08 грн. За вчинення виконавчого напису третьою особою на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати з відповідача, в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з позивача, на користь відповідача. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачом оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів). До позовної заяви додається копія заяви №2346/7704CLFK1JT2 від 22.06.2016, який не є нотаріально-посвідченим кредитним договором. Третьою особою стягнуто борг за пропущеним строком позовної давності по кредитному договору від 2008 року. У виконавчому написі зазначено, що позивач має заборгованість за Кредитним договором №2346/7704CLFK1JT2 від 22.06.2016. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.06.2016 по 07.06.2021. Тобто за період в 5 років, а саме за 60 місяців. Тобто з пропущеним строком звернення такого стягнення. Позивач вважає, що на час вчинення виконавчого напису позивач не мав безспірну заборгованість перед відповідачем. Вважає, що даний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис був вчинений третьою особою на підставі не нотаріально-посвідченого кредитного договору, заборгованість не є безспірною та стягнута за строк більше 3 років, що є порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2025 позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази, виклик відповідача в судове засідання постановлено здійснювати шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились. Разом із позовом представник позивача подав заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Засобами поштового зв`язку 04.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відзив мотивовано тим, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Просив відмовити у задоволенні позову. Також відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено, що 22.06.2016 між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2346/7704CLFK1IT2 від 22.06.2016. Додатком до вказаного договору є графік платежів, що доданий до позовної заяви. Також до позову додано анкету заяву позичальника. Відповідно до виконавчого напису від 11.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., за №71929 стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованість в розмірі 8254,88 грн за кредитним договором №2346/7704CLFK1JT2 від 22.06.2016 та 650 грн - за вчинення виконавчого напису нотаріусу. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.06.2016 по 07.06.2021. Відповідно до постанови про відкриття провадження №67296755 від 27.10.2021 Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого напису №71929 від 11.06.2021. Постановою №67296755 від 01.05.2025 знято арешт з банківського зарплатного рахунку позивача. Статтею 87 Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Згідно із пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а тому, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. У цьому випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно зі ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Що стосується строку протягом якого вчиняється виконавчий напис, суд зазначає таке. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктами 3.1. 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Суд установив, що нотаріус при вчиненні напису № 71929 від 11.06.2021 не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманням стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Позивач заявив також вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору від 18.07.2025, укладеного із адвокатом Хейнісом Олександром Григоровичем. Додатковою угодою №1 до договору від 18.07.2025 погоджено перелік послуг та визначено їх вартість, яка становить 7000 грн. Також додано квитанцію до прибуткового касового ордеру №18/07/25 про прийняття адвокатом Хейнісом О.Г. 7000 грн від [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.07.2025. Однак визначаючись з розподілом витратна правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України суд враховує, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судові засідання у справі проводились за відсутності сторін у справі, відповідач подав заяву про зменшення витрат, а тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 4000 гривень витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Outcome: approved