Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Підгір`я 2015» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по внеску на утримання будинку в розмірі 7 413,12 грн, судовий збір в сумі 3 028,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 3 500,00грн. Позов мотивований тим, що 3 грудня 2022 року Загальними зборами Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку "Підгір`я 2015", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , прийнято рішення про встановлення внеску на утримання будинку у розмірі 4 грн за 1 м.кв. 31 серпня 2024 року Загальними зборами позивача прийнято рішення про збільшення розміру внеску на утримання будинку для власників житлових та нежитлових приміщення в ОСББ " Підгір`я 2015" до розміру 7 грн за 1 м.кв. Дані рішення в силу закону та Статуту Позивача є обов?язковими для виконання всіма власниками житлових та нежитлових приміщення, що знаходяться в багатоквартирному будинку ОСББ " Підгір`я 2015". Відповідач, на підставі договору купівлі - продажу № 877 від 3 жовтня 2017 року, починаючи з 3 жовтня 2017 року є власником квартири [ADDRESS] отже він є його співвласником (входить до ОСББ) і на нього поширюється обов?язок щодо сплати наведеного вище щомісячного внеску на утримання будинку. Всупереч наведеному, Відповідач починаючи з листопада 2022 року систематично не виконує свого обов?язку щодо сплати внеску на утримання будинку, у зв?язку з чим у останнього станом квітень 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 7 413,12 грн. Наведене суперечить вимогам Закону і Статуту ОСББ, та порушує право інших співвласників багатоквартирного будинку на належне утримання будинку, що знаходиться у їх спільній власності, а належним способом захисту в даному випадку є звернення із відповідним позовом до суду. Оскільки щомісячний внесок на утримання будинку з першого листопада 2022 року встановлено у розмірі 4 грн за 1 м.кв. загальної площі квартири, і у вересні 2024 року збільшено до 7 грн за 1 м.кв., а площа квартири відповідача становить 51,48 м.кв., розмір такого внеску для відповідача за період з листопада 2022 року по серпень 2024 року становив 205,92 грн в місяць, а з вересня 2024 року і по даний час становить 360,36 грн в місяць. В подальшому представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог і просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по внеску на утримання будинку в розмірі 9 214,92 грн. (за період листопад 2022 року по вересень 2025 року). Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 28.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Сащук М.М. подав до суду заяву про слухання справи без участі сторони позивача, позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання, повторно, не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує, а відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири загальною площею 51,48 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №429347735, яка знаходиться в матеріалах справи. Як вбачається із статуту ОСББ «Підгір`я 2015», затвердженого протоколом №1 від 31 серпня 2024 року, таке створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. 3 грудня 2022 року Загальними зборами Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку " Підгір`я 2015", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,прийнято рішення про встановлення внеску на утримання будинку у розмірі 4 грн за 1 м.кв. що стверджується копією протоколу загальних зборів №2, яка знаходиться в матеріалах справи. 31 серпня 2024 року Загальними зборами Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку " Підгір`я 2015", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,прийнято рішення про встановлення внеску на утримання будинку у розмірі 7 грн за 1 м.кв., що стверджується копією протоколу загальних зборів №1, яка знаходиться в матеріалах справи. Згідно оборотно-сальдової відомості з листопада 2022 по вересень 2025, яка знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний період по внесках на утримання будинку і споруд та прибудинкової території становить 9214,92 грн. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, пунктом першим частини 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово- комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання його у житловому приміщенні. Так, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, 25.06.2020 у справі № 520/16591/16-ц сформульовано правову позицію, про те, що факт відсутності реєстрації особи в квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Статтею 16 Закону визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, а також здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. При цьому ст. 21 Закону встановлено, що порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання (ч. 6 даної статті Закону). Аналогічно ч. 3 ст. 23 Закону визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач свій обов`язок не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на час звернення позивача до суду з даним позовом у відповідача наявна перед ним заборгованість у розмірі 9214,92 грн. При цьому у справі, яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведений позивачем розрахунок заборгованості є невірним, а тому такий приймається судом до уваги як належний доказ розміру наявної у відповідача заборгованості. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, зважаючи на те, що відповідач не сплачував визначені внески та утримання будинку, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку про те, що відповідач, будучи співвласником багатоквартирного будинку, зобов`язаний була оплатити їх у повному розмірі, установленому загальними зборами об`єднання. А тому, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 2, 3ст. 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Сащуком М.М. було укладено договір про надання правничої допомоги від 14 листопада 2022 року №22. Згідно розрахунку №1 вартості надання правничої допомоги вартість наданих послуг становить 3500 грн. Крім цього на підтвердження оплати, стороною позивача долучено платіжну інструкцію №208 від 05 червня 2025 року на 3500грн. Згідно з правовою позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2ст.137 ЦПК України). Враховуючи складність даної справи, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 грн., які є співмірними із складністю справи та наданими адвокатом обсягом послуг. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають до задоволення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved