Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

09.05.2025 року ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві просили суд поновити строк позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № L4260522 від 14.10.2018 року. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №L6384114 від 12.11.2018 року у загальному розмірі 26186,92 грн., яка складається з: суми заборгованості - 17681,99 грн., суми інфляційних втрат - 6915,00 грн., суми 3% річних -1589,93 грн., а також стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 09.06.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 24.09.2025 року судом витребувано документи, що перебувають у володінні АТ «ТАСКОМБАНК». 13.10.2025 року на виконання вищевказаної ухвали АТ «ТАСКОМБАНК» надано суду інформацію, з якої вбачається, що номер телефону [NUMBER] є фінансовим номер телефону за рахунками [PERSON] . [PERSON] в АТ «ТАСКОМБАНК» станом на 30.09.2025 року закрито рахунки: № [NUMBER] у гривнях та [NUMBER] у гривнях. Перерахувань на вищевказані рахунки [PERSON] РНОКПП [NUMBER] у загальній сумі 8200,00 грн. за 12.11.2018 грн. та 11.12.2018 року не було. Представник позивача ТОВ «ВІН ФІНАНС» у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, на день розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач ТОВ «ВІГ ФІНАНС» в позовній заяві вказує на те, що 12.11.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № L6384114. Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок Відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становив 26186,92 грн., яка складала з тіла кредиту в розмірі 17681,99 грн., суми інфляційних витрат в розмірі 6915,00 грн.. та суми 3% річних1589,93 грн. Також судом встановлено, що 01.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L6384114, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення договору №01072019 від 01.07.2019 року відступлення права вимоги, сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 17681,99 грн. В період з 01.07.2019 року по 09.05.2025 року по кредитному договору №L6384114 від 12.11.2018 року надходження коштів на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» в рахунок погашення заборгованості за кредитом - 0,00 грн. В зв`язку з неналежним виконанням умов договору станом на день звернення до суду сума заборгованості за кредитним договором становить 26186,92 грн., яка складається з заборгованості відповідача за кредитним договором № L6384114 від 12.11.2018 року - 17681,99 грн., суми збитків з урахуванням 3% річних - 1589,93 грн., суми збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 6915,00 грн. Проте, під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «ВІН ФІНАНС» не було надано суду жодних документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів. Як вбачається з наданої АТ «ТАСКОМБАНК» інформації, перерахувань на рахунки [PERSON] № [NUMBER] у гривнях та № [NUMBER] у гривнях, які станом на 30.09.2025 року закриті у загальній сумі 8200,00 грн. за 12.11.2018 рік. та 11.12.2018 року не було. А отже, позивачем станом на день розгляду справи не надано жодних документів, які б підтверджували факт зарахування відповідачу коштів по договору кредитної лінії №L6384114 від 12.11.2018 року. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кредитний договір укладається у письмовій формі. У випадку недодержання письмової форми такий договір є нікчемним, що визначено статтею 1055 Цивільного кодексу України. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.07.2021 в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29.09.2022 в справі 857/7/22). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами наявність кредитних відносин з відповідачем та не надав обґрунтованого розрахунку заборгованості, що заявлена до стягнення, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості належним чином перевірити видачу відповідачу кредитних коштів, користування ним кредитними коштами, проведення споживачем оплати (за наявності платежів) на погашення кредитної заборгованості, а також правильності проведеного позивачем розрахунку боргу, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed