Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач зазначив, що 17.02.2024 між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Макс Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора 50502. За договором кредитор ініціював переказ коштів у сумі 6 600.00 грн безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] . Отже, позивач стверджує, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідач же не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 48 096.00 грн, яка складається з: 6 600.00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 41 496.00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 17.12.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн. 02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 020425-У. Відповідно до умов зазначених вище договорів факторингу позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Факт переходу прав вимог за кредитним договором підтверджується актами прийому-передачі реєстру боржників за договорами факторингу. Позивач зауважив, що не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви до суду жодного платежу відповідачем на рахунок позивача не здійснено. Тож, позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 752930969 від 24.05.2023 у розмірі 25 431,00 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 26.08.2025 адресат відправлення отримав, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Окрім того, 29.09.2025 ухвалено витребувати у АТ «Райффайзен Банк» докази у справі. Ухвалу суду про витребування доказів виконано та 22.10.2025 до суду надано відповідні докази. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Отже, позичальнику [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор для акцепту оферти, а саме: 50502 який відправлено позичальнику 17.02.2024 о 15.29.18 годині на номер телефону [NUMBER] , що підтверджено відповідною довідкою про ідентифікацію. Додано копію договору кредитної лінії № 00-9631778 від 17.02.2024 укладеного між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Макс кредит» (ЄДРПОУ 42806643) та позичальником [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту - 6 000.00 грн; строк дії кредитної лінії - 360 днів, тобто до 11.02.2025; стандартна процентна ставка - 2.47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка - 1.73 %; одноразова комісія за кредитом - 600.00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою - 59 952.00 грн; загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою - 58 842.00 грн; реальна річна процентна ставка - 912.30%. Сторонами погоджено порядок розрахунку та здійснення оплати процентів. Цей договір укладено сторонами у виді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію» Договір містить у собі графік платежів. Договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором позичальника. Окрім того, наявна копія паспорта споживчого кредиту; інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма). У паспорті визначено, зокрема, основні умови кредитування; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту. Також, додано правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс кредит». Перерахування коштів підтверджено довідкою директора ТОВ «Платежі онлайн» від 23.12.2024 про успішну транзакцію; додатками до неї. Окрім того, з наданої до суду довідки з АТ «Райффайзен Банк» встановлено що банківська картка № [NUMBER] (повний номер 4149-5000-2253-4542) емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); номер телефону зазначено: [NUMBER] . Додано інформацію про рахунок за період з 17.02.2024 по 22.02.2024, з якої вбачається безготівкове зарахування суми 6 000.00 грн 17.02.2024. З доданого розрахунку заборгованості, складеного директором ТОВ «Макс кредит» вбачається, що борг [PERSON] за кредитним договором № 00-9631778 від 17.02.2024 перед товариством не погашено і станом на 17.12.2024 становить суму 48 096.00 грн. 17.12.2024 клієнт ТОВ «Макс кредит» (ЄДРПОУ 42806643) та фактор ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (ЄДРПОУ 42254696) уклали Договір факторингу № 17122024-МК;/онлайн. За договором фактор зобов`язався передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. У доданому реєстрі боржників до зазначеного вище договору, вказано боржника [PERSON] із сумою заборгованості 48 096.00 грн. 02.04.2025 фактор ТОВ «Юніт капітал» (код ЄДРПОУ 43541163) та клієнт ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (ЄДРПОУ 42254696) уклали договір факторингу № 020422-У. За договором фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання якої настав або настане у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. У реєстрі боржників до зазначеного договору зазначено [PERSON] із сумою боргу - 48 096.00 грн. Додано виписку з особового рахунка за кредитним договором № 00-9631778 від 17.02.2024 [PERSON] , видану ТОВ «Юніт капітал», з якої вбачається, що заборгованість перед товариством не погашено та станом на 07.05.2025 складає суму 48 096.00 грн. Додано правовстановлюючі документи Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Юніт Капітал». Дослідивши зазначені вище докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. Згідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно до ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно частини 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За наведененого, суд приходить до переконання, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між первісним кредитором та відповідачем, зокрема, шляхом укладання договору кредитної лінії між ними. Крім того, факт перерахування коштів підтверджено відповідними довідками, тож первісний кредитодавець належним чином виконав свої обов`язки з надання кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України) За наведеного вище, суд вважає доведеним, що позивач набув права вимоги до відповідача, шляхом поступового укладення зазначених вище договорів факторингу між товариствами. Разом із тим суд звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із визначенням грошової вимоги, яка підлягає виконанню та фактора, якому має бути здійснено платіж. Так само не надано й належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Суд вважає вірним зазначити про те, що відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За наведеного вище, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Положеннями ст. 265 ЦПК України визначено, що суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422.40 грн за подачу даного позову до суду, що підтверджено платіжною інструкцією в національній валюті від 22.05.2025. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422.40 грн. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката у сумі 7000.00 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано наступні копії: договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025; додаткової угоди № 9 до договору; акту прийому-передачі наданих послуг; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000.00 грн., який є завищеним. За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500.00 грн, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved