Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулось до суду із позовом до АТ «Державний ощадний банк України», в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просить суд: - визнати незаконною бездіяльність AT «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 00032129) та зобов`язати розблокувати рахунок [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в AT «Ощадбанк». - зобов`язати AT «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 00032129) негайно перерахувати грошові кошти з рахунку [NUMBER] в сумі 484 000,00 грн. на рахунок [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в AT КБ «Приватбанк». - стягнути з AT «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 00032129) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на рахунок [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в AT КБ «Приватбанк» втрати від інфляції за період з 05.03.2024 по 14.01.2025 у сумі 40 303,00 грн. та неустойку в розмірі 3% річних за період з 05.03.2024 по 14.01.2025 у сумі 9 234,95 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним до АТ «Ощадбанк» надіслані в електронній формі платіжні інструкції, відповідно до положень Законів України «Про платіжні послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг», Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою правління НБУ від 29.07.2022 № 163, Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Правління НБУ від 20.12.2023 № 172 та п. 47 розділу II Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» від 05.08.2015 № 694, що засвідчена кваліфікованим електронним підписом, виданим КНЕДП ЦСК AT «Ощадбанк», згідно Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», на адресу Банку, однак вимога щодо перерахування грошових коштів в сумі 484 000,00 грн., не була виконана відповідачем протягом операційного часу та в інший строк. Відповідно до п.12 розділу І Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою правління НБУ від 29.07.2022 № 163 надавач платіжних послуг у разі відмови в прийнятті наданої ініціатором платіжної інструкції повинен негайно повідомити про це ініціатора із зазначенням причини відмови та посиланням на норми законодавства України (за наявності). Надавач платіжних послуг надає ініціатору інформацію, пов`язану з невиконанням платіжної інструкції, оформленої в електронній формі, засобами дистанційної комунікації. Проте відповідач будь-яким чином інформацію щодо виконання вказаної платіжної інструкції не надав. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.09.2024 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 28.05.2012 позивачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] для отримання пенсійних виплат. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.12.2014 № 11713, яку долучено до позовної заяви, позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За приписами п. 1 Порядку №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року довідка є документом, який видається внутрішньо переміщеній особі. 23.10.2018 AT «Ощадбанк» у 03:35:48 здійснено блокування рахунку в зв`язку з не проходженням ідентифікації позивачем в установі банку як внутрішньо переміщеної особи. При цьому банком з 23.10.2018 здійснювалися операції по зарахуванню грошових коштів на рахунок позивача № [NUMBER] , з блокуванням лише видаткових операцій та списанням комісійної винагороди відповідно до умов договору. 04.03.2024 Позивач звернувся до банку з Платіжною інструкцією № 1 від 04.03.2024 для перерахування грошових коштів № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] на рахунок Позивача № [NUMBER] , відкритому в AT «КБ «Приватбанк» з на суму 213 000,00 грн. 05.04.2024 Позивач звернувся до Банку з Платіжною інструкцією № 2 від 05.04.2024 для перерахування грошових коштів № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] на рахунок Позивача № [NUMBER] , відкритому в AT «КБ «Приватбанк» з на суму 229 000,00 грн. У зв`язку з припиненням банком видаткових операцій по рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] платіжну інструкцію № 2 від 05.04.2024 для перерахування грошових коштів № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] на рахунок Позивача № [NUMBER] , відкритому в AT «КБ «Приватбанк» з на суму 229 000,00 грн. та платіжну інструкцію № 1 від 04.03.2024 для перерахування грошових коштів № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] на рахунок позивача № [NUMBER] , відкритому в AT «КБ «Приватбанк» з на суму 213 000,00 грн. банком виконано не було. Отже, не виконання видаткових операцій по рахунку № [NUMBER] , відкритому позивачу відбулися у зв`язку з непроходженням фізичної ідентифікації позивача в установі банку. З заявами про проведення ідентифікації в режимі відеоконференції [PERSON] до AT «Ощадбанк» не звертався. Так, представник відповідача вказує, що дії AT «Ощадбанк», щодо зупинення в 2018 році видаткових операцій за рахунком позивача у зв`язку із непроходженням останнім ідентифікації є правомірними, здійснені у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам» від 05.11.2014 р. № 637, яка є чинною та обов`язковою для виконання, в тому числі для AT «Ощадбанк», а тому вимоги позивача про визнання дії AT «Ощадбанк» щодо визнати незаконною бездіяльність AT «Ощадбанк», зобов`язання негайно розблокувати рахунок № [NUMBER] та негайного перерахування грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] в AT «Ощадбанк» в сумі 229 000 грн. на рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] в AT «КБ «Приватбанк» є неправомірними. Відтак, представник відповідача вказує, що станом на теперішній час позивач особисто до відділення Банку для проведення ідентифікації та верифікації відповідно до умов Договору не з`явилась, документи необхідні для проведення ідентифікації не надала. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 28.05.2012 позивачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] для отримання пенсійних виплат. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.12.2014 № 11713, позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За приписами п. 1 Порядку №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року довідка є документом, який видається внутрішньо переміщеній особі. 23.10.2018 AT «Ощадбанк» у 03:35:48 здійснено блокування рахунку в зв`язку з не проходженням ідентифікації позивачем в установі банку як внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається із матеріалів справи, 04.03.2023, 05.04.2023, 26.04.2023, 15.05.2023, 16.06.2023, 28.06.2023, 21.02.2024, 04.03.2024, 16.04.2024, 04.05.2024, 09.05.2024, 15.08.2024, 27.11.2024, 17.12.2024, 03.01.2025 позивач звертався через засоби електронного зв`язку (електронною поштою) до АТ «Ощадбанк» з заявами щодо підстав відмовлення у здійснення видаткових операцій по рахунку та платіжними інструкціями щодо розблокування рахунку № [NUMBER] та перерахування грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] в AT «Ощадбанк» в сумі 484 000,00 грн. на рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] в AT «КБ «Приватбанк». Листами від 04.05.2023 №110.14-108/65, від 24.05.2023 №EЛ-8762/l 10.14-16- 2023, від 31.05.2023 вих.№ЕЛ-10549/110.14-16-2023, від 14.06.2023 вих.№ 110.14- 16/26596/2023, від 19.06.2023 вих.№ 110.14-16/27397/2023, від 21.06.2023 вих. №110.14- 16/28323/2023, 07.07.2023 вих.№110.14-16/33749/2023, від 13.03.2024 вих.№11/5-16/1840/2024/с, від 20.03.2024 вих.№11/5-16/2031/2024/с, від 25.04.2024 №11/5-16/3004/2024/с позивачу банком надано відповіді щодо підстав для припинення видаткових операцій за рахунком № [NUMBER] та визначено правове обґрунтування необхідності проведення фізичної ідентифікації позивача як власника рахунку. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. При цьому відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян. Указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції. Місто Луганськ входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, із змінами, внесеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 року № 28-р, а також включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який є додатком № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 року № 1085. Постановою Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи. В подальшому здійснення всіх видів фінансових операцій в населених пунктах, які не контролюються українською владою, було призупинено відповідно до пункту 1 постанови Правління Національного банку України від 6 серпня 2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій». Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» основним напрямом захисту прав і свобод цивільного населення на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є надання правової та гуманітарної допомоги, у тому числі із залученням міжнародної допомоги, зокрема надання медичних та соціальних послуг на контрольованих Україною територіях. Відповідно до частини другої статті 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України. Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (частина перша статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Статтею 13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Крім того, згідно з абзацом першим пункту 8.2 глави 8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, використовується відповідно до визначених цією Інструкцією режимів поточних рахунків з урахуванням обмежень, установлених законодавством України, у тому числі цією главою. Пунктом 1 Постанови № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що: призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовими заявами можуть проводитися Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб; для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати пенсій таким особам проводиться емісія платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису. Під час формування списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596, зазначаються відомості про отримувачів пенсій та грошової допомоги, що перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи. Дія платіжних карток установлюється на строк до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах ПАТ «Державний ощадний банк України» (перші два рази - кожні шість місяців, надалі - кожні 12 місяців). Після завершення строку дії картка перевипускається за рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України». Фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в установі ПАТ «Державний ощадний банк України» для отримання пенсії, до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка водночас є пенсійним посвідченням, проводиться кожні три місяці з дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації. Інформація про одержувачів соціальних виплат, які пройшли фізичну ідентифікацію, та дату її проведення щотижня надається в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв`язку ПАТ «Державний ощадний банк України» Міністерству соціальної політики для внесення відповідної інформації до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. У разі непроходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком і не пізніше ніж наступного робочого дня інформує про таке рішення: щодо одержувачів пенсій - Пенсійний фонд України та Міністерство фінансів; щодо одержувачів інших соціальних виплат - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад і Міністерство фінансів. Відновлення видаткових операцій проводиться ПАТ «Державний ощадний банк України» з дати, наступної за днем проведення фізичної ідентифікації клієнта в установах ПАТ «Державний ощадний банк України». Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що зупинення видаткової операції (блокування рахунку) клієнта банку - внутрішньо переміщеної особи, може бути здійснено в разі невиконання клієнтом вимог постанови № 637 щодо проходження фізичної ідентифікації. Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах від 14 серпня 2020 року у справі № 234/4866/18 (провадження № 61-850св19), від 2 вересня 2020 року у справі № 335/4815/19 (провадження № 61-20120св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 234/12090/18 (провадження № 61-8688св19) та від 22 грудня 2021 року у справі № 461/8535/18 (провадження № 61-1577св20). Доводи позивача про те, що дії АТ «Ощадбанк» щодо блокування його рахунку призвели до неможливості розпоряджатись його коштами, не спростовують тих обставин, що блокування рахунку відбулося через непроходження позивачем фізичної ідентифікації як того вимагає чинне законодавство, зокрема Постанова № 637. При цьому, будь-яких доказів проходження такої ідентифікації позивачем не надано. Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Вищевказана норма цивільного законодавства допускає обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку у випадках, встановлених законом, зокрема наведеними вище законодавчими актами. Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Згідно з частиною четвертою статті 4 ЦК України актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 є актом цивільного законодавства та обов`язкова до виконання. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що банк діяв у відповідності до наведених норм чинного законодавства України з метою здійснення моніторингу платіжних операцій користувачів, забезпечувати вжиття заходів для запобігання або припинення неакцептованих, помилкових та неналежних платіжних операцій. Відтак, суд вважає, що дії АТ «Ощадбанк» щодо встановлених обмежень відповідають вимогам чинного законодавства та є правомірними, а іншого не було доведено. Окрім цього, позивач не позбавлений права звернення до банку в порядку, про який зазначає відповідач, з метою проведення ідентифікації та верифікації, та надати документи необхідні для проведення ідентифікації останнього. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Також ЄСПЛ зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України"). Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що стороною відповідача належним чином було спростовано доводи позивача, оскільки з викладеного вбачається, що відповідач діяв в межах законодавства та умов договору. З врахуванням зазначених підстав позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed