Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Нараївської сільської ради про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначено, що по [ADDRESS] проживала його баба - [PERSON] . 02 вересня 1998 року його баба склала заповіт в користь [PERSON] та позивача. [PERSON] померла [INFO] , на час смерті проживала одна. Звернувшись до державного нотаріуса з приводу успадкування майна баби за заповітом, позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск шестимісячного строку для звернення до нотконтори. Як на поважність причин пропуску такого строку вказує на те, що на момент складання заповіту він був неповнолітнім і про існування заповіту не знав. Спадщину він фактично прийняв, оскільки постійно доглядає за будинком баби, обробляє присадибну земельну ділянку. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Прийдун В.М. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Адвокат Прийдун В.М. подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести без участі сторони позивача. Представник відповідача Нараївської сільської ради у судове засідання не з?явився, був належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання. Подав заяву, у якій не заперечив щодо додаткового строку для прийняття спадщини, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, взявши до уваги заяву сторони позивача, визнання позову стороною відповідача, викладене у його письмовій заяві адресованій суду, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено наступне,- [PERSON] померла [INFO] , що доводиться свідоцтвом про смерть, виданим Рекшинською сільською радою від 18 липня 2003 року. За життя [PERSON] залишила заповіт від 02 вересня 1998 року, посвідчений М.І.Мармач, секретарем Рекшинською сільської ради Бережанського району Тернопільської області, і зареєстрований в реєстрі за №14. Згідно вказаного заповіту належний [PERSON] з надвірними будівлями, земельні ділянки та інше нерухоме майно, що знаходиться у її господарстві, вона заповіла по своєму синові [PERSON] і внуку [PERSON] . З дати смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина. Відомостей про прийняття спадщини після [PERSON] судом не встановлено. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спадкодавиці [PERSON] , позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2025 №387/02-31, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої [PERSON] , померлої [INFO] . Отже, причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, є те, що про наявність заповіту позивач не знав, на момент складення заповіту позивач був неповнолітнім. Такі обставини стороною відповідача не заперечені, а тому фактично визнані. Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З врахуванням позиції відповідача, суд приймає як обгрунтовані обставини, що доводять поважність причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після померлої [PERSON] з поважних причин пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавиці і зазначену обставину сторона відповідача не заперечила. Як вбачається із заяви представника відповідача, поданої суду, він згоден з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини. У суду не виникло обґрунтованого сумніву як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи. Оцінивши письмові докази по справі, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб. Отже, пропущений строк позивачу слід поновити. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved