Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник - адвокат Наконечна Т.М. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 грудня 2023 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідачка є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , батько дитини зазначений зі слів матері [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідачка є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] , батько дитини зазначений зі слів матері [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідачка є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , батько дитини зазначений зі слів матері [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідачка є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] , батько дитини зазначений зі слів матері [PERSON] . У серпні 2024 року відповідачка повідомила позивачу, що батьком дітей є позивач [PERSON] . Позивач ставиться до дітей як до своїх, виховує, доглядає та утримує їх. Діти позивача називають один одного як батько та діти відповідно. Просить суд визнати [PERSON] батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та зазначити в графі батько замість « [PERSON] » - « [PERSON] , який народився [INFO] у с.Новотроїцьке Російська Федерація, громадянин України»; зазначити прізвище дітей замість « [PERSON] »- « [PERSON] ». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, суду пояснила, що з позивачем у справі вони спільно проживали приблизно 16 років, оскільки між ними часто відбувались сварки, вона не хотіло офіційно записувати [PERSON] батьком своїх дітей, при цьому останній і так розумів, що скоріше за всього це його діти. У 2023 році вони уклали шлюбі і у подальшому вона все ж таки вирішила підтвердити позивачу, що він дійсно є батьком її дітей. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явився, попередньо надала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення проти позовних вимог відсутні. Суд, заслухавши представницю позивача, відповідачку, свідків, заслухавши думку неповнолітніх дітей та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.05.2007 року, про що свідчить витяг з реєстру територіальних громад від 13.12.2023 року. Відповідачка у справі [PERSON] , [INFO] зареєстрована та мешкає за місцем реєстрації позивача: [ADDRESS] . 19.12.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, про що виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області внесений відповідний актовий запис за № 8, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 19.10.2010 року, копія якого додана до матеріалів справи. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00051363766 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] вказані « [PERSON] », підстави запису відомостей про батька: згідно ч. 4 ст. 135 СК Україні, зі слів матері, відомості про матір вказано « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 21.12.2011 року, копія якого додана до матеріалів справи. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00051364627 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] вказані « [PERSON] », підстави запису відомостей про батька: згідно ч. 4 ст. 135 СК Україні, зі слів матері, відомості про матір вказано « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 17.08.2015 року, копія якого додана до матеріалів справи. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00051363215 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] вказані « [PERSON] », підстави запису відомостей про батька: згідно ч. 4 ст. 135 СК Україні, зі слів матері, відомості про матір вказано « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 17.02.2020 року, копія якого додана до матеріалів справи. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00051361594 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] вказані « [PERSON] », підстави запису відомостей про батька: згідно ч. 4 ст. 135 СК Україні, зі слів матері, відомості про матір вказано « [PERSON] ». Відповідно до висновку експерта №280-МГ від 17.09.2025 року складеного експертом-імунологом судового відділення судово-біологічних експертиз та досліджень Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи»: 1. Відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дітей серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. 2. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999%. 3. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999%. 4. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999%. 5. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99988%. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю позивача [PERSON] , знає, що тривалий час, приблизно 16 років її син [PERSON] проживав спільно з [PERSON] , і що саме її син є батьком дітей, народжених [PERSON] , хоча остання ніколи про це не повідомляла [PERSON] . З моменту народження дітей, [PERSON] виховував та виховує їх як своїх, матеріально забезпечував, вона також спілкувалась з дітьми як їх бабуся, приходили один до одного в гості. Ні в кого не було сумніву, що батьком дітей є [PERSON] . Чому [PERSON] вирішили записати дітей згідно ст. 135 СК України вона не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є рідною сестрою відповідачки [PERSON] , знає, що її сестра [PERSON] вже багато років проживає з [PERSON] , знає, що саме від нього її сестра народила дітей. [PERSON] завжди вважав себе батьком дітей, піклувався ними, доглядав їх, між ними теплі стосунки. Чому [PERSON] вирішили записати дітей згідно ст. 135 СК України вона не знає. Суд оцінюючи показання свідків [PERSON] та [PERSON] приходить до висновку, що їх показання узгоджуються між собою, не суперечать іншим матеріалам справи та встановленим в ході судового засідання обставинам, а тому не викликають у суду сумнівів в їх достовірності та правдивості, водночас, підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених цими свідками у суду немає, дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Опитані під час судового розгляду неповнолітні: [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2015 року народження в присутності психолога [PERSON] пояснили, що на скільки вони себе пам`ятають весь час вони проживали з мамою [PERSON] та батьком [PERSON] , проживають вони разом однією родиною, [PERSON] весь час називали батьком, мж ними стосунки, які між батьком та синами (донькою), вони проводять разом час, стосунки в родині добрі. Суд зазначає, що на думку психолога, яка була присутня під час опитування неповнолітніх дітей, останні давали пояснення вільно, одразу зазначили, що їх батьком є [PERSON] , за характером їх пояснень, можна дійти висновку, що пояснення неповнолітні діти надавали без будь-якого примусу. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved