Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до припинення навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн та сплачену суму судового збору. В обґрунтування позову вказує, що на даний час спільна з відповідачем донька [PERSON] вступила на перший курс факультету політичних наук і міжнародних відносин Університет Матея в Банській Бистріці (Словаччина), на денну бюджетну форму навчання. Дочка проживає в гуртожитку і таке проживання є платним. Позивачем згідно умов договору на проживання сплачено 536 євро, що еквівалентно 26 146.08 гривень. Окрім цього, дочка потребує додаткових витрат на проїзд до університету, одяг, взуття, навчального приладдя. Позивачка самостійно не в змозі утримувати спільну доньку. Також зазначає, що у доньки наявні проблеми зі здоров`ям, зокрема діагноз сколіоз s подібний, ІІ ступеня, тому донька потребує масажу, плавання та носіння ортопедичного взуття, консультування з лікарями. Також донька має проблеми з зором та потребує огляд офтальмолога 2 рази на рік, очні краплі, постійна окулярна/контактна (МКЛ) корекція ОС, збалансоване вітамінне харчування, плео-ортоптичне лікування 3 рази на рік. Позивачка вказує, що відповідач може сплачувати аліменти, оскільки отримує пенсію, а також заробітну плату, оскільки працює в Головному управлінні державної міграційної служби України в Закарпатській області на посаді головного спеціаліста відділу аналітичної роботи та забезпечення ідентифікації іноземців управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії. З цих підстав просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 19.09.2025 відкрито позовне провадження в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем 07.10.2025 подано відзив на позов, в якому зазначає, що після розірвання шлюбу у 2017 році він сплачував аліменти на доньку у встановлені строки, а також намагався приймати участь у її житті, однак колишня дружина - позивач у справі, заблокувала відповідача у своєму телефоні та не надавала змоги відповідачу спілкуватися з дитиною та брати належну участь у її повсякденному. Про те, що донька [PERSON] виїхала з України та поступила до словацького вузу, дізнався із позовної заяви, а також, тільки з позовної заяви мені стала відома адреса, де фактично проживає донька. Крім того, зазначив, що протягом 20 років страждає цукровим діабетом (інсулінопотребуючим), що підтверджується виписками із історії хвороби стаціонарного хворого. У 2017 році переніс ішемічний інсульт, що дало ускладнення для його здоров`я, а також у зв`язку з тим, що у нього вже тривалий час цукровий діабет, дане захворювання дало ускладнення на ліве око, а саме на даний час діагностовано глаукому лівого ока, ускладнена нейропатія кінцівок, артроз правого колінного суглобу. Маючи вказані вище захворювання, відповідач змушений систематично проходити обстеження та лікування в стаціонарних умовах із застосуванням медикаментозної терапії та, можливо, хірургічного втручання, що також потребує значних грошових витрат на оплату медичних послуг та систематичне придбавання ліків. Вище перелічені захворювання, обмежують його працездатність та впливають на якість життя, що просить врахувати при визначенні розміру аліментів. Розмір витрат на правничу допомогу вважає неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, їх обсягом,часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт тощо. Позивачка 10.10.2025 подала відповідь на відзив у якому вказує, що відповідач сплачував аліменти на підставі судових рішень про стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів. Також відповідач звертався з позовом до позивачки та її неповнолітньої дочки про визнання недійсним п.1 договору купівлі-продажу домоволодіння, укладеного 12.09.2011р., в частині придбання неповнолітньою, [PERSON] , [INFO] 1/2 домоволодіння по [ADDRESS] недійсним, як удаваним, визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину вказаного домоволодіння, визнання за [PERSON] право власності на 1/4 частину вказаного домоволодіння,. скасування попередньої державної реєстрації права власності. Хоча раніше сам надавав згоду на укладення неповнолітньою дочкою такого договору. Заперечує твердження відповідача про те, що він не знав, що донька навчається у Словаччині, оскільки вона повідомляла батька про це у смс-листуванні. Щодо тверджень відповідача про наявність захворювань, та необхідність, у зв`язку з цим, значних коштів на лікування, вказує, що в Україні хворі на цукровий діабет мають право на отримання ліків за програмою «Доступні ліки». Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач зазначив, що від утримання доньки не відмовляється, завжди сплачував аліменти на її утримання і у подальшому планує сплачувати. Щодо твердження позивача про звернення ним з позовом до позивачки та доньки про визнання недійсним договору купівл-продажу будинку зазначив, що дійсно звертався з таким до суду, оскільки опинився після розлучення позбавлений власності, на придбання якої також вкладав кошти. Також зазначив, що біля 20 років страждає на інсулінозалежний діабет. Внаслідок цього у нього розвинулося багато супутніх захворювань, зокрема, катаракта, глаукома, хвороби опоно-рухового апарату тощо. Вказує, що дійсно держава забезпечує деякі ліки безкоштовно, однак цього недостатньо для повноцінного лікування. Вказує, що у зв`язку з захворюваннями потребує проведення багатьох обстежень та хірургічного втручання, які є платними. Тому просить задовольнити позов частково в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку. Представник відповідача також зазначив, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу необґрунтована жодними доказами, оскільки у її підтвердження не додано доказів понесення таких витрат. Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін, суд встановив таке. Встановлено, що часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Батьками [PERSON] ,\~ [INFO] \~є [PERSON] \~та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , копія додається. 04 травня 2017 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області по справі 303/6353/16-ц між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки- [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу, позивач змінила прізвище дочці з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , копія додається. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. З довідки від 28.08.2025 Факультету політичних наук і міжнародних відносин Університету Матея Бела в Банській Бистриці вбачається, що [PERSON] , [INFO] , в терміні від 03.09.2025 до 31.08.2026 відповідно до закону №/2002 3.3. «Про заклади вищої освіти та про внесення змін і доповнень до деяких законів у редакції пізніших нормативних актів» у навчальному році 2025/2026 є студенткою 1-го курсу освітньо-професійної програми Міжнародні відносини - очна (денна) форма навчання, освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр», І ступінь зі стандартною тривалістю навчання 3 роки. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 199 СК України\~закріплений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 цієї\~статті Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому на відміну від правовідносин щодо участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, як у формі сплати аліментів, так і у формі сплати додаткових витрат, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, у\~ст. 199 цього Кодексу\~передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Як роз`яснено в п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається відповідно до положень\~ст. 200 СК України. Визначаючи розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14). Згідно із положеннями\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується те, що аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. Суд встановив, що повнолітня дочка сторін, у зв`язку з навчанням потребує аліментів, зокрема, для оплати вартості проживання у гуртожитку, яка згідно з довідкою від 06.08.2025 склала 450 євро, проїзду до місця навчання, витрат на харчування, навчальне приладдя тощо. Наявними у справі медичними довідками підтверджено наявність у [PERSON] захворювання зору та сколіозу, що також потребує коштів для лікування та відновлення. Водночас суд\~встановив,\~що батько\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~працює,\~за місцем\~роботи отримує\~заробітну плату,\~водночас отримує\~пенсію за\~вислугою років.\~Разом з\~цим встановлено,\~що [PERSON] \~хворіє на\~інсулінозалежний цукровий\~діабет близько 20 років (інсулінопотребуючим), що підтверджується виписками із історії хвороби стаціонарного хворого, у 2017 році переніс ішемічний інсульт, що дало ускладнення для його здоров`я зір та опорно-руховий апарат. Наявними у матеріалах справи медичними документами підтверджується, що відповідач періодично проходить обстеження та лікування в стаціонарних умовах із застосуванням медикаментозної терапії та несе витрати на медикаменти, що підтверджується наявними у справі копіями фіскальних чеків на придбання ліків. Оцінивши матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 182, 183, 200, 141, 199 СК України, та враховуючи, що повнолітня донька [PERSON] потребує коштів для продовження навчання у навчальному закладі, а також продуктів харчування, одягу та інших речей, що забезпечить безперешкодний процес її навчання та розвитку, суд, слідуючи принципам розумності та справедливості, враховуючи згоду відповідача, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно до завершення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Розподіл судових витрат між сторонами. За приписами ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Верховного Суду від 03 жовтня2019року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат. Частиною 8 статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта шоста статті 137 ЦПК України). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третястатті 141 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). У розумінні умов частин четвертої шостої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня2023року у справі № 911/3312/21. Водночас у частині третій статті 141\~ЦПК України визначено критерії,

Outcome: partial