Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 428,64 грн., а також судові витрати. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 21.03.2021 року в особистому кабінеті на офіційному сайті ТОВ «Мілоан», відповідачем було подано Заявку на отримання кредиту №3043282. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному сайті товариства. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» направив відповідачу електронним повідомленням (sms) одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит №3043282 від 21.03.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному сайті товариства. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит №3043282 від 21.03.2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. 13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір відступлення прав вимоги № 07Т , предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до боржника [PERSON] за договором №3043282 від 21.03.2021 в сумі 24 428,64 грн, з яких: 7 667,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 15 241,64 грн - сума заборгованості за відсотками; 1520,00 грн - сума заборгованості за комісійними винагородами. На підставі наведеного позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3043282 від 21.03.2021 в сумі 24 428,64 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою від 29.09.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження направлено за адресою реєстрації та отримано ним 01.10.2025. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, за відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 20.03.2021 року в особистому кабінеті на офіційному сайті ТОВ «Мілоан», відповідачем було подано Анкету - заяву на отримання кредиту №3043282. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному сайті товариства. ТОВ «Мілоан» направив відповідачу електронним повідомленням (sms) одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит №3043282 від 21.03.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному сайті товариства. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит №3043282 від 21.03.2021 року з ТОВ «Мілоан». Згідно з п.п. 1.2.-1.4., 2.1. Кредитного договору, сума (загальний розмір) наданого [PERSON] кредиту становить 8000,00 грн., який надається строком на 30 днів з 21.03.2021 року, з метою задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. В пунктах 1.5.-1.7. Кредитного договору передбачено, що загальні витрати за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5600,00 грн. в грошовому виразі та 852,00% річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка); орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 13600,00 грн.; комісія за надання кредиту 1520,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 4080,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,7% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.1., 3.3.2. Кредитного договору, позичальник зобов`язувалася повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п.2.4. цього Договору. Пунктом 2 кредитного договору №3043282 від 21.03.2021 року передбачені умови виконання договору. Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено, що строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до платіжного доручення №42045635 відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 8000,00 грн., призначення платежу: Кошти згідно договору 3043282. Відповідач був ознайомлений з графіком платежів за договором про споживчий кредит №3043282 від 21.03.2021 та Паспортом споживчого кредиту. 13\~вересня 2021\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~був укладений\~договір відступлення\~прав вимоги\~№ 07Т\~,\~предметом якого\~є відступлення\~права вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами,\~в тому\~числі і\~до боржника\~ [PERSON] ,\~що підтверджено\~витягом з\~додатку до\~договору факторингу,\~зазначено номер\~кредитного договору\~№3043282\~від 21.03.2021,\~сума заборгованості\~24\~428,64\~грн,\~з яких:\~7\~667,00\~грн -\~сума заборгованості\~по тілу кредиту; 15 241,64 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 520,00 грн - сума заборгованості за комісією. Після підписання між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Діджи Фінанс» Договору відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021 року позивачем додаткові нарахування не проводились. ТОВ «Діджи Фінанс» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості від 25.07.2025 на адресу відповідача, яка залишилася без реагування. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, не повернув кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість: за договором №3043282 від 21.03.2021 у сумі 24 428,64 грн. Відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду належні та допустимі докази, які б ставили під сумнів правильність проведеного розрахунку боргу чи наявність боргових зобов`язань взагалі. Водночас згідно вимог частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, з огляду на принципи обов`язковості договору, презумпцію правомірності правочину, змагальності та диспозитивності, враховуючи межі заявлених вимог, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №3043282 від 21.03.2021 у визначеному позивачем розмірі. Відтак позов слід задовольнити у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У зв`язку з розглядом даної справи в суді позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Згідно з частиною першою пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду подано: копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 05.05.2025 року з додатковою угодою№3043282 від 29.07.2025; детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 5000,00 грн., що включає: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи; формування додатків до позовної заяви (письмові докази), подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками; копію акту №3043282 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 29.07.2025 року. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення питання про зменшення цих витрат у суду відсутні. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача в користь ТОВ «Діджи Фінанс» судові витрати на загальну суму 7 422,40 грн., що складається із судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду у сумі 2 422,40 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Outcome: approved