Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . 1.2. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , що видане 09 листопада 2006 року Соснівським районним виконавчим комітетом м. Черкаси, на праві приватної власності належить частина квартири [ADDRESS] . 1.3. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] (позивач), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (мати позивача). 1.4.\~Відповідно до\~витягу про\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні/будинку\~осіб,\~наданого департаментом\~«Центр надання\~адміністративних послуг»\~Черкаської міської\~ради від\~14\~вересня 2024\~року №\~55283,\~у квартирі\~ [ADDRESS] зареєстровані\~громадяни:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована з\~02\~липня 1970\~року (позивач);\~брат -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований з\~27\~грудня 2006\~року;\~син \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований з\~26\~жовтня 2001\~року;\~донька - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 08 січня 2014 року. 1.5. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] не проживає в даній квартирі більше одного року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться; перешкод у користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не\~чинили. 1.6. Позивачу відомо, що її брат у 2007 році виїхав до російської федерації та є громадянином цієї країни. З того часу він жодного разу до України не приїздив. 1.7. Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном. Зокрема, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачка 08 травня 2023 року звернулась до приватного нотаріуса Висоцької С.І. для прийняття спадщини, а саме частини квартири [ADDRESS] . Однак реєстрація за даною адресою її брата позбавляє її можливості оформити належним чином право власності. 1.8. На думку позивачки, [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того він не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення. 1.9. Відзиву на позов від відповідачів до суду не надходило. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1.\~Ухвалою\~Соснівського\~районного суду\~м.\~Черкас\~від\~08\~травня\~2025\~року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано їй строк у сім календарних днів із дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині. 2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 03 червня 2025\~року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 2.3. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 03 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 2.4. У судове засідання 03 листопада 2025 року позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. 2.5. Відповідач у судове засідання не\~з`явився, причини неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.6. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 03 листопада 2025 року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства,\~що\~регулюють\~спірні\~правовідносини 3.1. Відповідно до ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - ЄКПЛ), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не\~можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. 3.2. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. 3.3. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. 3.4. За положеннями статті 47 Конституції України та статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. 3.5. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.6. Згідно із частиною першою\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 3.7. Відповідно до\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. 3.8. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша\~статті 319 ЦК України). 3.9. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не\~може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 3.10. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 3.11. Згідно положень статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 3.12. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. 3.13. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.14. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.15. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.16. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 листопада 2006 року серії [NUMBER] , виданого Соснівським районним виконавчим комітетом м. Черкаси, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках. 4.2. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 26 серпня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано; [PERSON] після розірвання шлюбу залишено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 4.3. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (позивач), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (мати позивача), частка власності квартири при спільній частковій власності складає 1, в рівних частках. 4.4.\~Згідно з\~витягом про\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні/будинку\~осіб,\~що видана\~департаментом «Центр\~надання адміністративних\~послуг» Черкаської\~міської ради\~від 14\~вересня 2024\~року №\~55283,\~у квартирі\~ [ADDRESS] зареєстровані\~громадяни:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована з\~02\~липня 1970\~року (позивач);\~брат -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований з\~27\~грудня 2006\~року;\~син \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований з\~26\~жовтня 2001\~року;\~дочка - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 08\~січня 2014 року. 4.5. [INFO] померла мати сторін [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 листопада 2022 року, серії [NUMBER] . 4.6. 08 травня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Висоцької С.І. із метою прийняття спадщини після смерті матері, а саме: частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами дослідженої судом спадкової справи № 14/2023 нотаріуса. 4.7. [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не\~звертався, але був зареєстрований за її місцем проживання на день її смерті. 4.8. Водночас із відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на № 712/5906/25 від 02 жовтня 2025 вбачається, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] , у період з 08 листопада 2017 року по 30 листопада 2022 року, в Базі даних не виявлено. Відповідно до пункту 17 Положення інформація про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території зберігається протягом 10 років з дня її внесення. Зберігання в Базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08.11.2017, оскільки до набрання чинності Положення, інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 червня 2007 року № 472. 5. Оцінка Суду 5.1. Аналіз положень ст. 321, 391, 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України свідчить про те, що право користування житлом, що перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником житла, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Водночас власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. 5.2. Під час вирішення цієї справи суд враховує, що за ЄКПЛ поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких особи законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (рішення у справі «Прокопович проти Росії», заява № 58255/00, пункт 36,). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява № 19009/04, пункт 50). 5.3. Суд враховує, що відповідач [PERSON] з 27 грудня 2006 року зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , однак тривалий час проживає в російській федерації і з 08 листопада 2017 року по 30 листопада 2022 року перетин державного кордону України не здійснював. 5.4. Вказана обставина свідчить про те, що відповідач не проживав із своєю матір`ю [PERSON] на день смерті останньої [INFO] , а відтак не\~прийняв спадщини, що також підтверджується матеріалами спадкової справи. 5.5. Крім того, надані позивачкою докази свідчать про те, що принаймні із 08\~листопада 2017 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, особисті речі [PERSON] в квартирі відсутні. 5.6. Таким чином, не проживання відповідача, як колишнього члена сім`ї співвласника квартири, тривалістю більше 7 років у цій квартирі без поважних причин, недоведеність збереження її зв`язку з вказаною квартирою, а також несення позивачем як співвласником квартири додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг, що пов`язано з реєстрацією відповідача у цій квартирі, та відсутність домовленостей між сторонами про подальший порядок користування квартирою, свідчить про наявність підстав для задоволення позову. 5.7. Визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, передбачено законом (ст.ст. 321, 391 та 405 ЦК України), таке втручання необхідне з метою захисту прав позивача як власника квартири та є пропорційним визначеним цілям.

Outcome: approved