Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

06.05.2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даним позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. З 2017 року [PERSON] перебувала з [PERSON] у близьких стосунках. В середині серпня 2017 року вона дізналась про свою вагітність, повідомивши про це відповідача. Однак, [PERSON] дитину не визнав, порадив перервати вагітність, на що позивачка не погодилась. [INFO] вона народила сина [PERSON] . Відомості про батька в актовому записі про народженні були внесені на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Батько дитини деякий час підтримував зв`язок з позивачкою, навіщав сина, купував деякі речі (дитячий візочок, підгузки), але через рік після народження відмовився від дитини. На даний час позивачка самостійно виховує та утримує сина, а відповідач відмовляється в добровільному порядку подати заяву до органів ДРАЦС для реєстрації батьківства, і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. На підставі викладеного вище позивач просить визнати [PERSON] батьком її сина [PERSON] , внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, змінивши по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище просить залишити « [PERSON] », а також просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з моменту подачі позову і до повноліття сина, судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою суду від 29.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.28-29). Ухвалою суду від 13.01.2025 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яку доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради», та зупинено провадження (а.с.85-86). Ухвалою суду від 01.05.2025 року поновлено провадження по справі (а.с. 99). Ухвалою суду від 14.08.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с.108-109). Сторони в судове засідання не з`явились. \~ 30.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.115). Відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.114), згідно якого судова повістка отримана ним 09.10.2025 року. Скориставшись своїм правом, 12.08.2024 року він направив на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого частково визнає позовні вимоги. [PERSON] визнає, що дитина [PERSON] є його сином, вважає недоцільним призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, але не згоден з визначеним позивачкою розміром аліментів, зазначаючи, що на його утриманні перебуває ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] . Крім того, посилається на факт перебування Нікопольської територіальної громади в зоні активних бойових дій, у зв`язку з чим не працюють дитячі садочки, а тому його дружина [PERSON] не має змоги працювати, оскільки змушена доглядати за дитиною. Відповідач наголошує, що є єдиним годувальником сім`ї, з цих підстав просить зменшити розмір аліментів до 1/5 частини від його доходів. 28.08.2025 року представник позивача [PERSON] надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що для позивачки є неприйнятним запропонований відповідачем розмір аліментів. Наголошує, що відповідач є здоровим та працездатним громадянином, офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід. Крім того, має у власності автомобіль та квартиру в с. Південному Нікопольського району, а позивачка, в свою чергу, не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, де кошти їй не виплачують. 04.09.2025 року начальник Нікопольського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Нікопольському\~районі Дніпропетровської\~області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерина Баранова направила\~до суду\~повідомлення,\~що їх\~представник в судове засідання не\~ прибуде (а.с.74). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України кожна\~особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як встановлено в судовому засіданні,\~\~ [PERSON] \~\~народився\~\~ [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.22) Запис про батька дитини\~\~ [PERSON] \~\~у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1\~ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00020294078 від 06.06.2018 року (а.с.15). Згідно зі\~статтею 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої\~статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється\~статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється\~статтею 128 СК України. Згідно зі\~статтею 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Відповідно до статей\~213,\~215 ЦПК України\~рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2\~статті 128 СК України\~відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Доказами у справах про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved