Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

07.08.2025 року позивач звернувся до суду з даним позовом. 12.08.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 24.09.2025 р. справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з на початку 2021 року він познайомився з [PERSON] , з якою мав нетривалі близькі стосунки. Вони періодично зустрічалися, але разом не проживали. На той час остання перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 24 травня 2021 року рішенням Козятинського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Після чого вони з [PERSON] планувати створити сім`ю, але посварилися і тому їх відносини припинилися. 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення російських військ на територію України. Будь-яких зв`язків з [PERSON] він не підтримував, і не бачився з нею близько двох років. Лише влітку 2023 року при випадковій зустрічі в місті Козятині, [PERSON] розповіла, що після початку війни виїхала в Королівство Нідерланди, де наразі і проживає. Тоді ж [PERSON] позивачу повідомила, що [INFO] в неї народилася донька [PERSON] , батьком якої записаний її колишній чоловік, [PERSON] . Позивач запитав, чи це може бути його дитина, однак відповідачка пояснила, що не знає цього достеменно, адже на той час в неї були стосунки також і з її колишнім чоловіком. В травні 2025 року при зхустрічі з [PERSON] позивач дізнався, що [INFO] відповідачка народила доньку [PERSON] , яка була зареєстрована в місті Гелмонд, Королівство Нідерланди. При її реєстрації батьком дитини ніхто не був записаний. Тоді він вирішив встановити, хто є батьком обох дітей і звернувся до медико-генитичного центру «Mama Papa» з метою проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №48116 від 30.05.2025 року встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №48116 від 30.05.2025 року встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Отже, позивач дізнався, що являється біологічним батьком обох дітей відповідачки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що його батьківство має бути визнано судом, що буде відповідати найкращим інтересам дітей, та має мету забезпечення стабільних та гармонійних умов їхнього життя. Мати дітей, [PERSON] , не заперечує, що саме позивач являється біологічним батьком її дітей: доньки [PERSON] та доньки [PERSON] . Позивач додатково зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Так про своє батьківство він дізнався лише в травні 2025 року, тому позов ним подається в межах строку позовної давності. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , яка народилась в місті Вінниці Вінницької області. Внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , № 43 від 02.03.2022 року, складений Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), а саме: - виключити відомості з актового запису № 43 від 02.03.2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , в графі «Батько» запис: [PERSON] , та внести відомості до актового запису № 43 про народження [PERSON] , [INFO] , в графі «Батько» запис - [PERSON] , [INFO] , українець, громадянин України; - змінити по батькові [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , яка народилась в місті Гелмонд, Королівство Нідерланди. В судове засідання сторони та третя особа не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, надали заяви, згідно яких просять розгляд справи проводити за їх відсутністю, позовні вимоги позивач підтримує, відповідачі позов визнають. Третя особа не надала заперечень проти задоволення позовних вимог, просили розгляд справи провести за відсутністю їх представника у заяві від 18.08.2025 р. Суд вважає можливим розглянути дане провадження за відсутністю позивача, його представника, відповідачів та їх представника, представника третьої особи на підставі поданих ними заяв. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Згідно зі ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Аналіз наведених норм свідчить, що у сімейному законодавстві України втілена презумпція шлюбного походження дитини, яка полягає в тому, що дитина, яка зачата і народжена або лише народжена у шлюбі, походить від подружжя, що перебуває в цьому шлюбі. Зважаючи на те, що дитина [PERSON] була народжена [PERSON] до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з [PERSON] , то відповідач [PERSON] відповідно до приписів ст. 133 СК України був записаний батьком [PERSON] . Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду, яка є релевантною при вирішення позову щодо батьківства позивача у відношенні дитини [PERSON] . Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Згідно п.6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Верховний Суд звертає увагу, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації»). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства (Постанов Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 202/5601/18 (провадження № 61-18654св20)). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved