Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

До Корецького районного суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання кредиту від 28.12.2024 в розмірі 27600 грн. звернулося ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ". В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 28.12.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №8462551, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці кредит в розмірі 17000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів в розмірі 0,01 в день та комісії за надання кредиту в розмірі 29,71% від суми наданого кредиту. Вказує, що на виконання умов договору про надання коштів у кредит кошти були перераховані [PERSON] на його банківський рахунок, а відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання та заборгованість не повернула, внаслідок чого заборгованість за договором про надання коштів у кредит складає 27600 грн., в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 14000 грн., заборгованість за відсотками 49,30 грн., заборгованість за комісією 5050,70 грн та 8500 грн. заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Зазначає, що 24.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" було укладено договір факторингу №24/02/25, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги у тому числі за договором про надання коштів у кредит №8462551від 28.12.2024. Вказуючи на те, що ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги за даним договором про надання коштів у кредит, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 27600 грн. заборгованості за договором про надання коштів у кредит. Зважаючи на те, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за Договором позики ні перед первісним та попереднім кредитором, ні перед позивачем, тому останній вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280\~ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України, зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань. Судом встановлено, що 28.12.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №8462551. Відповідно до підпункту 2.2.1. договору, сума кредиту становить 17000 грн. Підпунктом 2.2.2. договору визначено строк кредитування - 30 днів, згідно пп.2.2.3. договору, процентна ставка/день 0,01% (фіксована), відповідно до пп.2.2.4. комісія за надання кредиту 29,71% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 5050,70 грн) Статтею 639\~ЦК України визначено, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що договір про надання коштів у кредит №8462551від 28.12.2024 є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Даний договір відповідає вимогам ст.1054\~ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачем не подано. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої обов`язки за договором про надання коштів у кредит №8462551виконало, перерахувавши [PERSON] на картку № [NUMBER] 17000 грн. коштів, що підтверджується платіжною інструкцією №3f274398-8755-4f07-8fa3-cddc33c20e51 та довідкою ТОВ "ФІНЕКСПРЕС". З витребуваної за клопотання представника позивача у АТ КБ «ПриватБанк» інформації встановлено, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 28.12.2024 року відбулося зарахування коштів у розмірі 17000,00 гривень. В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що відповідач умови договору щодо повернення кредиту порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті процентів за користування коштами, комісії за надання кредиту та основного тіла кредиту. З розрахунку заборгованості за договором про надання коштів у кредит №8462551від 28.12.2024 встановлено, що 28.12.2024 [PERSON] надано кредит в розмірі 17000 грн. та станом на 03.07.2025 заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 27600 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 14000 грн., заборгованість за відсотками 49,30 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 5050,70 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування 8500,00 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 ст.625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2\~ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідачки слід стягнути заборгованість за договором про надання коштів у кредит №8462551. Відповідно до умов договору про надання коштів у кредит №8462551 від 28.12.2024, [PERSON] отримав в кредит грошові кошти зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 29,71% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 5050,70 грн). Пунктом 11 частини 1\~статті 1 Закону України "Про споживче кредитування"\~визначено, що споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. В договорі від 28.12.2024 визначено, що метою кредиту є придбання товарів, а отже кредит за ним є споживчим і тому підлягає регулюванню\~Законом України «Про споживче кредитування». Згідно п.4 ч.1\~ст.1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Таким чином,\~Законом України "Про споживче кредитування"\~передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до ч.2\~ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, в тому числі, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до п.2.2.4 договору від 28.12.2024, комісія за надання кредиту становить 5050,70 грн. і нараховується за ставкою 29,71% від суми кредиту одноразово. При вирішенні спору, суд виходить з того, що позивачем доведено в суді природу комісії за договором, яка визначена як комісія за надання кредиту і її існування передбачено ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки на даний час комісія, пов`язана з наданням кредиту [PERSON] не сплачена, то і в цій частині позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до положеньст.512 ЦК України,кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідност.1077 ЦК України,за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 24.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" було укладено договір факторингу 24/02/25 від 24.02.2025, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги у тому числі за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024. Таким чином, у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню, зокрема, до боржника [PERSON] . Оскільки відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024, суму отриманих грошових коштів не повернув, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів у кредит №8461829 від 28.12.2024 в розмірі 8450 грн., що включає в себе заборгованість по тілу кредиту, заборгованість за відсотками та заборгованість за комісією за надання кредиту. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до наданих доказів вбачається, що 01.11.2024 між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю.О. було укладено договір про надання правничої допомоги та адвокат взяла на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правничу допомогу. Згідно витягу з акту №15-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, вартість послуг адвоката, що включає в себе вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви, підготовка/складання позовної заяви, становить 3500 грн. З огляду на викладене та беручи до уваги наведені законодавчі приписи та встановлені судом обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3500 грн.

Outcome: approved