Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.10.1995 Підлужненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що починаючи з 2014 року вони відповідачкою проживають за різними адресами, не спілкуються та не піклуються один про одного. Діти виросли і досягли повноліття. Спільного господарства вони не ведуть, мають різні бюджети. Він постійно проживає у м. Чигирині Черкаської області, а відповідачка проживає у м. Севастополі АР Крим. У зв`язку з цим, їхній шлюб припинив своє існування та носить лише формальний характер, а тому його збереження буде суперечити спільним інтересам кожного. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе, тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Також прохав залишити за ним понесені судові витрати і не стягувати їх з відповідачки. Вказана позовна заява надійшла за підсудністю з Київського районного суду м. Одеси та передана на розгляд у провадження судді Попельнюха А. О. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явилися. Позивач у позовній заяві зазначав про розгляд справи у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Правом подання відзиву на позов не скористалася. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні матеріали справи, встановив таке. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом установлено, що 15\~жовтня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Підлужненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо один від одного протягом тривалого проміжку часу - більше десяти років, та не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд дійшов переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] у поданій позовній заяві просив судові витрати залишити за ним, у суду наразі відсутні підстави проведення розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved