Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що практично з початку подружнього життя відповідач їздив за кордон на роботу, а тому не мав можливості бути вдома із жінкою та дітьми достатньо тривалий час. Вищевказана обставина, а також зловживання відповідачем алкоголем, стали причиною напруженості між ними, а тому теплі стосунки, які були колись, перетворились у докори та непорозуміння. Вони стали по різному дивитися на життя. Між ними постійно панувала напруга, що призводило до стресу та емоційного виснаження. Позивачка тривалий час терпіла, намагалася порозумітися з чоловіком, бо вважала що сім`ю можна зберегти, але зі сторони відповідача жодних кроків до зміни своєї поведінки не було. Останні п`ять років позивачка з відповідачем спільно не проживають та фактично не підтримують подружніх відносин. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачкою та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє адекватне спілкування та порозуміння. Вони стали чужими людьми. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с.18). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.11-12). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 30.10.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.07.2004 у с. Зарічне Жидачівського району Львівської області, актовий запис №4. Після реєстрацію шлюбу прізвища подружжя не змінювалися, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 20.07.2004 серії [NUMBER] , виданим Зарічненською сільською радою Жидачівського району (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та відсутності згоди відповідача на припинення цих відносин, що унеможливило розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 та 113 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої її представником у заявах позиції. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. З огляду на приписи статті 113 СК України, а також зважаючи на те, що прізвище дружини після реєстрації шлюбу не змінювалося, підстав для вирішення питання щодо залишення за позивачем її прізвища після розірвання шлюбу суд не вбачає. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved