Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 08.04.2024 №7769308 в загальному розмірі 27200,00 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №7769308 Відповідно до умов договору кредитодавець надав у користування [PERSON] кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн зі встановленим строком користування. У свою чергу відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними. На підставі договору факторингу від 27.11.2024 № 27.11/24-Ф ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними ТОВ «АВЕНТУС Україна» з позичальниками, зокрема набуто право вимоги і до відповідача на загальну суму 27200,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 27200, 00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 6000,00 грн, заборгованості за відсотками 15840 грн, заборгованості за пенею 5360 грн. Ухвалою судді від 30.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, в судове засідання не з`явився. Згідно з п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи. Таким чином немає перешкод для судового розгляду. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 18.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №7769308 щодо надання споживчого кредиту, підписаний відповідачкою в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства одноразовим ідентифікатором (а.с.13-17). Згідно з умовами кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідачки; сума кредиту 6000 грн, строк кредиту 360 грн, стандартна процентна ставка 2,20% в день. Грошові кошти у вказаній сумі були перераховані на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] , зазначену в договорі, що вбачається з довідки ТОВ «ПЕЙТЕК» (а.с. 24). Відповідачкою належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконано, внаслідок чого виникла заборгованість, сума якої становить 27200,00 грн, та складається з заборгованості за тілом кредиту становить 6000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 15840,00 грн; заборгованість за штрафом становить 5360 грн, що вбачається з доданого розрахунку заборгованості (а.с.32-34). 27.11.2024 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідачки (а.с.20,11). Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1\~ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, відзив на позов, будь-яких заперечень чи розрахунків на спростування зазначеної позивачем заборгованості не надав, як і доказів щодо сплати заборгованості у добровільному порядку. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено\~Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ). У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022,\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18. Відповідно до зазначеного пункту, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи, що кредитний договір був укладений 08.04.2024, в силу закону позичальник звільняється від відповідальності у вигляді штрафу та пені за прострочення грошового зобов`язання. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем. Таким чином сума штрафу в розмірі 5360,00 грн не підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з [PERSON] слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 21840 грн, яка складається з суми заборгованості по основному боргу 6000,00 грн та заборгованості по процентам 15840 грн. Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial