Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

24 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання права власності стягнення нарахованої пенсії, у якій позивач просить суд стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті його брата [PERSON] у розмірі 115\~890,42 гривень та здійснити розподіл судових витрат. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. Засідання по справі призначено на 15 жовтня 2025 року. 08 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Дзісь Андрія Романовича про розгляд справи без участі. Підготовче засідання, призначене на 15 жовтня 2025 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 21 жовтня 2025 року. 21 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Дзісь Андрія Романовича про розгляд справи без участі. 21 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. У підготовче засідання, призначене на 21 жовтня 2025 року учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 05 листопада 2025 року. У судове засідання, призначене на 05 листопада 2025 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, а неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі №420/4636/22, адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-4748 від 24 листопада 2021 року, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області станом на листопад 2019 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11.11.2015 року № 988; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-4748 від 24 листопада 2021 року, виданої ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області станом на листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11.11.2015 року № 988, у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, а також провести з 01 грудня 2019 року відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно копії заповіту від 03 червня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою Віолеттою Султанівною, реєстровий номер 10581, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він матиме за законом право [PERSON] . Зі змісту копії довідки від 02.07.2025 року №443/02-14, що видана приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лукинюк Катериною Павлівною вбачається, що 02.07.2025 року було заведено спадкову справу №10/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який звернувся із заявою про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Для вказаної категорії пенсіонерів постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Порядком №22-1, зокрема, п. 2.26, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Подібні положення щодо виплати суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю містить також і Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ). Згідно ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Згідно п. 3 Порядку № 3-1, така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію. Згідно з п. 9 Порядку № 3-1, разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника). Водночас, зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. З вищевказаного можна зробити висновок, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак, після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям. Водночас, недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку Закону № 1058-IV, а також у порядку Закону № 2262-ХІІ (для категорії пенсіонерів-військовослужбовців). Вказані положення зазначених законів дають змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера. У разі відсутності членів сім`ї або в разі їх незвернення за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій, призначених, зокрема, за Законом № 1058-IV, можуть входити до складу спадщини. Зазначені висновки висловлені у постанові Верховний Суд у постанові від 15.12.2023 року у справі №805/2628/18, постановах Одеського апеляційного суду від 02.07.2024 року у справі №523/9340/23 та від 17.07.2023 року у справі №522/12253/20. Оскільки, ГУ ПФУ в Одеській області не довів наявності членів сім`ї та їх звернення до ГУ ПФУ в Одеській області за виплатою суми недоотриманої пенсії в межах шестимісячного строку, суд вважає, що зазначена сума входить до складу спадщини. У позовній заяві позивач зазначає про те, що сума недоотриманої пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі №420/4636/22 становить 115\~890,42 гривень, що підтверджується копією розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №Д N/A 18023/6 Тому, враховуючи те, що позивач із заявою про виплату недоодержаної пенсії до ГУ ПФУ в Одеській області у встановлений законом строк не звертався, а нарахована за життя спадкодавця, але невиплачена пенсія може бути об`єктом спадкових правовідносин, беручи до уваги той факт, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , а розмір пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера підтверджується належними та допустимими доказами, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви у повному обсязі та стягнення з відповідача в порядку спадкування грошових коштів у вигляді нарахованої, але не виплаченої згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі №420/4636/22 у розмірі 115\~890,42 гривень. Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить здійснити розподіл судових витрат. Згідно копії платіжної інструкції від 22.09.2025 року №9632-7931-5812-4198, [PERSON] сплатив в якості судового збору грошову суму у розмірі 969,00 гривень. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зі змісту ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, застосовується ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028,00 гривень. Тому, за загальним правилом позивач повинен був би сплатити в якості судового збору грошову суму у розмірі 1\~211,20 гривень. Проте, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Оскільки позивач звернувся до суду через підсистему ЕС, за заявлені ним позовні вимоги майнового характеру, він повинен був би сплатити судовий збір у розмірі 968,96 гривень. В той же час, позивачем сплачено 969,00 гривень, тобто, надміру сплачено 0,04 гривні. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в порядку розподілу судових витрат підлягає стягненню на кожного з позивачів сума сплаченого судового збору у розмірі 968,96 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Оскільки, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі більшому, ніж встановлено в законом, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що від має право звернутися до суду із заявою про повернення надміру сплаченого судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved