Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

У червні 2024 року ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та ПАТ "НАСК "ОРАНТА" укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 213635145), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Omega», д.р.н. [NUMBER] . 02 січня 2024 року о 14 год. 30 хв. на авто дорозі Р04 на 27 км + 80 м сталася ДТП за участю транспортних засобів автомобіля марки Volkswagen моделі Golf, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Opel моделі Omega, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Макарівського районного суду Київської області від 27. 02. 2024 р. (справа № 370/382/24) дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] 04 січня 2024 р. [PERSON] звернувся до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із заявою з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору, оскільки він має право на отримання страхового відшкодування. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, а саме водія транспортного засобу «Opel Omega», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Позивачем (на підставі Звіту № 32-D/14/56 про визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу) було розраховано за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмір - 92 600,85 грн. (що становить собою розмір матеріального збитку з врахуванням зносу деталей, що замінюються, ПДВ та франшизи), яке було призначене до виплати на 21.02.2024 р. Проте, 21. 02. 2024 р. на реквізити, вказані Відповідачем в заяві на виплату страхового відшкодування від 31. 01. 2024 р., ПАТ "НАСК "ОРАНТА" було помилково перераховано 149 252 грн. 52 коп., що на 56 651,67 грн. більше належної Відповідачу виплати за даним страховим випадком згідно Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". А тому, отримання надлишку страхового відшкодування (а саме суми помилково сплачених 56 651,67 грн.) Відповідачем за страховим випадком, що мав місце 02. 01. 2024 року о 14 год. 30 хв. на а/д Р04 на 27 км + 80 м за участю транспортного засобу Opel Omega, д.р.н. [NUMBER] , є набуттям майна без достатньої правової підстави. З урахуванням викладеного, ПАТ "НАСК "ОРАНТА" просило суд стягнути з Відповідача, [PERSON] на користь Позивача, ПАТ "НАСК "ОРАНТА" страхове відшкодування, отримане без достатньої правової підстави в розмірі 53 921,99 грн.; стягнути з Відповідача, [PERSON] на користь Позивача, ПАТ "НАСК "ОРАНТА" витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн.; розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 08 листопада 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Стрикаля О. В. подав відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з доводами позову зазначив, що позовні вимоги ПАТ "НАСК "ОРАНТА" до [PERSON] про відшкодування шкоди є безпідставними, оскільки Відповідач ніколи не порушував їхнє право, позовні вимоги не підтверджені належними доказами. Зазначив, що 31.01.2024 р. [PERSON] звернувся до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із заявою в якій просив, перерахувати страхове відшкодування на його особовий рахунок [NUMBER] відповідно до наданого раніше звіту № 2/01-А про оцінку автомобіля VW E-Golf держ. номер [NUMBER] , який відправляв на електронну пошту [INFO] о 13:39:50 23.01.2024 р., а також на вайбер [NUMBER] о 12:16 31.01.2024 р. Відповідно до звіту № 2/01-А про оцінку автомобіля VW E-Golf, держ. номер [NUMBER] від 22.01.2024 року, яку виконало ПП "Галавтоекспертиза", який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат 442/21, виданий Фондом державного майна Україна 10.06.2021 р.) на підставі договору № 2/01-А від 11.01.2024 року укладеного з [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля VW E-Golf держномер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає: 149 022,84 грн. ПАТ "НАСК "ОРАНТА" сплатило на реквізити Відповідача 149 252,52 грн. страхового відшкодування за страховим випадком. Відповідно до полісу № 213635145 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ПАТ "НАСК "ОРАНТА" та [PERSON] на транспортний засіб автомобіль марки Opel моделі Omega, д.н.з. [NUMBER] страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн., розмір франшизи 2500,00 грн. Зважаючи на це, перерахування ПАТ "НАСК "ОРАНТА" 149 252 (сто сорок дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 52 коп. [PERSON] станом на 21.02.2024 р. було помилковим лише в розмірі 2 729,68 грн. (149 252,52 - 149 252,52 грн. ? 2500,00 грн. (франшиза). 12.04.2024 р. [PERSON] повернув ПАТ "НАСК "ОРАНТА" 2 729,68 грн. Зважаючи на це, доводи Позивача, що [PERSON] отримав надлишкове страхове відшкодування (а саме суми помилково сплачених 56 651,67 грн.) за страховим випадком, що мав місце 02.01.2024 р. о 14 год. 30 хв. на авто дорозі Р04 на 27 км + 80 м за участю транспортного засобу Opel Omega, д.р.н. [NUMBER] , є набуттям майна без достатньої правової підстави, критичні та безпідставні. На підставі викладеного, Відповідач просив суд ухвалити рішення яким відмовити ПАТ "НАСК "ОРАНТА" до [PERSON] про відшкодування шкоди. В судові засідання позивач, будучи належним чином повідомленим не з`явився, про причини неявки не повідомив. Направили суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Стрикаль О. В. подав заяву у якій просив здійснити розгляд справи у його відсутність та відмовити ПАТ "НАСК "ОРАНТА" у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 березня 2023 року між [PERSON] та ПАТ "НАСК "ОРАНТА" був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 213635145), згідно якого з 09.03.2023 по 08.03.2024 забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Omega», д.р.н. [NUMBER] . Відповідно до даного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн., розмір франшизи 2500,00 грн. 02 січня 2024 року о 14 год. 30 хв. на авто дорозі Р04 на 27 км + 80 м сталася ДТП за участю транспортних засобів: автомобіля марки Volkswagen моделі Golf, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Opel моделі Omega, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Макарівського районного суду Київської області від 27 лютого 2024 року по справі № 370/382/24 [PERSON] було визнано винуватцем даної ДТП. 31 січня 2024 року [PERSON] звернувся до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із заявою про перерахування страхового відшкодування на його особовий рахунок [NUMBER] відповідно до наданого раніше звіту № 2/01-А про оцінку автомобіля VW E-Golf держ. номер [NUMBER] , який відправляв на електронну пошту [INFO] о 13:39:50 23.01.2024 р., а також на вайбер [NUMBER] о 12:16 31.01.2024 р. Відповідно до даного звіту № 2/01-А про оцінку автомобіля VW E-Golf держ. номер [NUMBER] від 22.01.2024 року, яку виконало ПП "Галавтоекспертиза", який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат 442/21, виданий Фондом державного майна Україна 10.06.2021 р.) на підставі договору № 2/01-А від 11.01.2024 року укладеного з [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля VW E-Golf держномер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає: 149 022,84 грн.. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 32-D/14/56 від 01. 02. 2024 р. автомобіля VW E-Golf держ. номер [NUMBER] , яку виконано ФОП [PERSON] , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат 807/20, виданий Фондом державного майна Україна 08.09.2020 р.) на підставі заявки 24-33-47 від НАСК ОРАНТА, щодо виконання автотоварознавчого дослідження майна Volkswagen E-Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , 2019 року випуску, кузов № [NUMBER] , з метою визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок його пошкодження при ДТП на дату 02.01.2024 р., вартість матеріального збитку завданого власнику майна Volkswagen E-Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , 2019 року випуску, кузов № [NUMBER] внаслідок ДТП, складає: 108 258,02 грн., з ПДВ на запасні частини; 95 100,85 грн., без ПДВ на запасні частини та матеріали. 21. 02. 2024 року ПАТ "НАСК "ОРАНТА", в особі директора з врегулювання збитків Шевченка В.В., який діє на підставі довіреності № 08-03-05/171 від 19. 04. 2023 затвердила страховий акт № ОЦВ-ЗГ-СП-24-33-47/1 згідно з яким сума страхового відшкодування 92 600,85 грн. 21 лютого 2024 року о 15:17:17 ПАТ "НАСК "ОРАНТА" здійснило [PERSON] платіж з призначенням платежу стр. відшк. [PERSON] ([NUMBER]) зг. довір. від [PERSON] (2107500407) № НСК914166 від 15. 05. 2023 без ПДВ на суму 149 252,52 грн. 07 березня 2024 року ПАТ "НАСК "ОРАНТА" звернулося до [PERSON] із заявою № 09-02-22/2682, яка була отримана ним особисто 15 березня 2024 року, в якій зазначило, що розглянуло справу 24-33-47 за результатом ДТП від 02.01.2024р. за участю забезпеченого транспортного засобу Opel Omega, д.р.н. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09. 03. 2023 р. № 213635145 та транспортного засобу VW Golf д. н. з. [NUMBER] ; що за результатами розгляду даної справи 21. 02. 2024 р. на реквізити вказані в заяві на виплату від 31. 01. 2024 р. йому (як представнику власника транспортного засобу VW Golf д. н. з. [NUMBER] за дорученням) було помилково перераховано страхове відшкодування в розмірі 149 252,52 грн.; зазначало, що це відбулося у зв`язку з технічною помилкою, дана сума перевищує фактичний розмір матеріального збитку та розрахункову суму страхового відшкодування, вказану в страховому акті; просило його повернути ПАТ "НАСК "ОРАНТА" різницю між перерахованою сумою страхового відшкодування та фактичною вартістю матеріального збитку у розмірі 56 651,67 грн. (149 252,52 грн. - 92 600,85 грн.). 20 березня 2024 р. ПАТ "НАСК "ОРАНТА" звернулося до [PERSON] із вимогою щодо повернення отриманих коштів у розмірі 56 651,67 грн., яка була отримана ним 01 квітня 2024 року. 08 квітня 2024 року адвокат Гуртова Т. І. в інтересах [PERSON] звернулася до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із адвокатським запитом та просила надіслати на її електронну адресу скан-копії повного звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 32-D/14/56 від проведеного ФОП [PERSON] з урахуванням проведеної ремонтної калькуляції. 15 квітня 2024 року ПАТ "НАСК "ОРАНТА" направило адвокату Гуртовій Т. І. копію звіту № 32-D/14/56 від 01. 02. 2024 р. по страховій справі № 24-33-47. 12 квітня 2024 р. [PERSON] здійснив ПАТ "НАСК "ОРАНТА" платіж з призначенням платежу =регрес;0;;;08-03-14/3195;20.03.2024;без ПДВ =, [PERSON] на суму 2 729,68 грн. 13 травня 2024 р. ПАТ "НАСК "ОРАНТА" звернулося до [PERSON] із досудовим попередженням, яке було ним отримане 21 травня 2024 р., в якому зазначило, що 20. 03. 2024 р. ПАТ "НАСК "ОРАНТА" направила на його адресу претензію (вих. № 08-03-14/3195) щодо повернення страхового відшкодування в розмірі - 56 651,67 грн., однак кошти, заявлені НАСК "ОРАНТА", до цього часу на вказаний розрахунковий рахунок від нього з невідомих причин не надійшли, окрім 2 729,68 грн., сплачених 12. 04.2024 р., пропонувало йому погасити заборгованість перед ПАТ "НАСК "ОРАНТА", тобто сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 53 921,99 грн. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Предметом позовної заяви ПАТ "НАСК "ОРАНТА" до [PERSON] про відшкодування шкоди є помилкове перерахування страхового відшкодування в розмірі 149 252,52 грн. представнику власника пошкодженого транспортного засобу VW Golf д. н. з. [NUMBER] за дорученням внаслідок ДТП 02. 01. 2024 р. за участю забезпеченого транспортного засобу Opel Omega, д.р.н. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09 березня 2023 року №213635145. Водночас, заявивши даний позов, позивач не виконав, передбаченого статтею 81 ЦПК України, процесуального обов`язку із доказування належними і допустимими доказами, що перерахування страхового відшкодування в розмірі 149 252,52 грн. було дійсно помилковим. У підтвердження позовних вимог позивачем було надано копію звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 32-D/14/56 від 01. 02. 2024 р. автомобіля VW E-Golf держ. номер [NUMBER] , яку виконано ФОП [PERSON] , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат 807/20, виданий Фондом державного майна Україна 08.09.2020 р.). З п. 6 даного звіту, вбачається, що оцінювач не несе відповідальність за стан складових чи агрегатів, що неможливо досліджувати в ході звичайного інспектування (чи зовнішнього візуального огляду). Оцінювач припускає відсутність яких-небудь схованих факторів, що впливають на оцінку вартості досліджуваного об`єкта, стан конструкцій, вузлів і елементів. За таких умов суд приходить до висновку, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 32-D/14/15//56, проведеного ФОП [PERSON] від 01.02.2024 є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що може бути витрачена на відновлення транспортного засобу. При цьому суд враховує, що, у відзиві на позовну заяву, представник відповідача наголошував, що у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 32-D/14/15//56, проведеного ФОП [PERSON] від 01. 02. 2024 не враховані приховані пошкодження обох фар із супутніми деталями та кронштейн правого крила. Крім того, відсутній достовірний розрахунок ремонтної калькуляції. Отже, доказом дійсної вартості ремонтних робіт є рахунок СТО, який містить перелік робіт та використаних матеріалів щодо ремонту транспортного засобу, що стосуються саме пошкодженої частини транспортного засобу. За загальним правилом розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (абзац 2 частини 1 статті 1192 ЦК України). Витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі це фактичні витрати, які вже зроблені особою. Судом встановлено, що 15 лютого 2024 року [PERSON] звернувся на станцію технічного обслуговування ФОП [PERSON] для відновлення пошкодженого транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen моделі Golf, д.н.з. [NUMBER] , який завершився 12 червня 2024 року, що підтверджується калькуляцією від 15.02.2024 р., рахунком-фактурою від 15. 02. 2024 р. та актом-виконаних робіт від 12. 06. 2024 р. При цьому, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen моделі Golf, д.н.з. [NUMBER] склала 183 977,60 грн. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 20.03.2018 у справі № 911/482/17. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Так, згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ч. 2 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч. 3 ст. 1212 ЦК України). Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. У постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14 зроблено висновок, що відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо набуття [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 53 921,99 грн. без достатньої правової підстави. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні. Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12. 06. 2009 р. № 2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено, що відповідач отримав страхове відшкодування за страховим випадком у розмірі 53 921,99 грн. без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відтак, необґрунтованість і недоведеність належними і допустимими засобами доказування заявлених ПАТ "НАСК "ОРАНТА" позовних вимог зумовлює відсутність правових підстав для задоволення даного позову. Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач всупереч ст. 81 ЦПК України, не довів свої позовні вимоги, не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування та підтвердження останніх, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові ? на позивача. Разом з тим, доказів понесених Відповідачем судових витрат матеріали справи № 381/3196/24 не містять. Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed