Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 3409,51 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 2018 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачкою укладено кредитний договір № 2019635291, згідно із яким банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. 18 серпня 2021року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено договір факторингу № 18/08/21, згідно із яким АТ «ОТП БАНК» відступив на користь позивача права вимоги за кредитним договором № 2019635291 від 17 липня 2018 року, разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Оскільки відповідачка належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі 3409,51 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 2500 грн, заборгованість по відсотках 909,51 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача зазначив у позовній заяві клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не направила. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини. Так, 17 липня 2018 року між AT «ОТП Банк» відповідачкою було укладено кредитний договір № 2019635291. Згідно із умовами договору, банк надав позичальниці кредит у розмірі 16248,00 грн на придбання товару у ТОВ «Комфі Трейд». Строк на який надається кредит визначено графіком платежів. Дата остаточного повернення кредиту 17 липня 2018 року. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Сплата додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС довідка» становить 390 грн. Окрім того, 17 липня 2018 року підписавши Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2019635291_CARD, відповідачка підтвердила, що ознайомилася зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua. Відповідачці відкрито картковий рахунок, тип картки MC GOLD, номер карткового рахунку [NUMBER] . За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети, розмір процентної ставки становить 5 % в місяць та розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Розпискою від 17 липня 2018 року відповідачка\~підтвердила,\~що отримала\~електронний платіжний\~засіб АТ\~«ОТП Банк» № [NUMBER] (а.с.9, 10, 16). Окрім того,\~відповідачка підписала\~паспорт споживчого\~кредиту,\~в якому\~надана інформація\~щодо умов\~кредитування (а.с.11). Відповідачка підписала орієнтовний графік платежів та розрахунок вартості кредиту, що є додатком №1 до Паспорту споживчого кредиту від 17 липня 2018 року. (а.с.12). 17 липня 2018 року ТОВ «Комфі Трейд» видало видаткову накладну № ЧVIC2-0007 на суму 18248,00 грн по кредитному договору №2019635291 на придбання товарів, чек № 000134481, рахунок-фактуру №СФVIC-0000002831 та специфікацію до кредитного договору (а.с.14, 15). Випискою з\~рахунку приватного\~клієнта №2019635291_ CARD підтверджується, що відповідачка користувалася кредитними коштами (а.с.17). Згідно із розрахунком заборгованості відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 3409,51 грн (а.с.21-31). 18\~серпня 2021\~року між\~АТ «ОТП\~Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №18/08/21 (а.с.32-38). Відповідно до\~умов договору\~факторингу АТ\~«ОТП Банк» передало,\~а позивач\~прийняв право\~грошової вимоги\~і став\~кредитором за\~кредитними договорами,\~украденими між\~АТ «ОТП\~Банк» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, зазначеної у реєстрі боржників. Згідно із витягом із додатку №1 до договору факторингу №18/08/21, відповідачка зазначена під №1479 та має заборгованість у розмірі 3409,51 грн з яких: заборгованість по тілу кредиту 2500 грн, заборгованість по відсотках 909,51 грн (а.с.39). Таким чином, за вказаним договором факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідачки по вищевказаному по договору №2019635291. Позивач надсилав відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором (а.с.42). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідачем факт отримання коштів не спростовано, доказів погашення кредитної заборгованості суду не надано, власного розрахунку заборгованості за кредитним договором не надано, не заявлено заперечень стосовно заміни кредитора у зобов`язанні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Оскільки,\~отримані за\~кредитним договором\~№2019635291_ CARD від 17 липня 2018 року, кошти в добровільному порядку у повному обсязі відповідачкою не повернуті, враховуючи вимоги ч.1 ст.530 ЦК України, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої та неповернутої суми кредитних коштів та нарахованих відповідно до умов угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки відсотків. Згідно із статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На час розгляду справи в суді відповідач простроченої кредитної заборгованості не сплатив. В свою чергу відповідачка не надала в судове засідання доказів, які б підтверджували повне виконання ним зобов`язань, взятих перед кредитором, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Беручи до уваги те, що відповідачка належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим. Отже, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки, на користь позивача суму боргу за кредитним договором у розмірі 3409,51\~ гривень, тобто в межах заявлених позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422 гривень 40 копійок пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 100 %). Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір про надання правничої допомоги №43453613 від 02 січня 2025 року укладеного між позивачем та [PERSON] , додаткову угоду №2019635291, акт приймання-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, згідно із якого вартість виконаних робіт становить 3000 грн, детальний опис робіт виконаних адвокатом, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачкою не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не наведені обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, зі складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved