Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

09\~лютого 2024\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису № 1125 від 06 жовтня 2010 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), зазначивши в графі батько - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, замість [PERSON] . Стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінінмуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що знайома з відповідачем з травня 2009 року. У період з лютого 2010 року по жовтень 2019 року вони з відповідачем проживали однією родиною. [INFO] вона народила сина [PERSON] . Оскільки в офіційному шлюбі вони з відповідачем разом не перебували, відомості про батька у свідоцтво про народження дитини буди внесені з дотриманням вимог ч.1 ст. 135 СК України. Після народження і до теперішнього часу дитина постійно проживає разом з нею. Відповідач визнає сина та вважає себе його біологічним батьком, приймає участь у його вихованні. Разом з тим, основні витрати по забезпеченню сина усім необхідним покладено на неї, поністю фінансово утримувати сина вона не має змоги, а тому з метою захисту своїх прав та прав дитини вона звернулася до суду з указаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні 31 липня 2024 року постановлено ухвалу про призначення у справі судової медико-генетичної експертизи. Долучено до справи висновок експерта № 183 -МГ від 16.05.2025 року, що надійшов на адресу суду 03.06.2025 року. 23 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у спрві та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник адвокат Дон В.О. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено актовий запис № 1125. В графі батьки значаться батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управіління юстиції у Черкаській області № 00042931975 від 28.12.2023 державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою. Отже, підставою актового запису про народження дитини є заява її матері; запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до вимог ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved