Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи наступним. [INFO] померла [PERSON] , яка є бабою позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина, яка, зокрема, складається з земельної ділянки площею 4,07 га, що знаходиться на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області та належала померлій на підставі державного акту на землю серії ПЛ № 075049, виданого та зареєстрованого Миргородською райдежадміністрацією Полтавської області 08 квітня 2005 року. Батько позивачки [PERSON] є її формальним спадкоємцем, оскільки є громадянином рф, постійно мешкає в м. Москва з 1997 року. Постановою державного нотаріуса Миргородського державної нотаріальної контори Лавренко Н.В. від 12 квітня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю довідки, що свідчить про факт реєстрації місця проживання померлої для встановлення кола спадкоємців, а також відсутністю оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON] або його нотаріально засвідченої копії, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилися, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.91). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 56). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 42). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Москва померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-23). [PERSON] була громадянкою рф, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25 квітня 2005 року, що підтверджується копією паспорта (а.с. 12-19). За життя [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 4,07 га з кадастровим номером 5323284600:00:003:0011, що розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 27-33). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її онука [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8-11, 61-88). Батько позивачки [PERSON] [PERSON] є громадянином рф, постійно проживає в м. Москва, спадщину після смерті матері а приймав. Постановою державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори Лавренко Н.В. від 12 квітня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю довідки, що свідчить про факт реєстрації місця проживання померлої для встановлення кола спадкоємців, а також відсутністю оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON] або його нотаріально засвідченої копії (а.с. 23-24). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до постанови Верховного Суду від 13 березня 2023 року в справі № 398/1796/20 тлумачення ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» свідчить, що спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні; подання заяви про прийняття спадщини за законодавством рф не звільняє спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» та ст. 1269 ЦК України; якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За викладених обставин, суд приходить до переконання, що [PERSON] набула право на спадщину після смерті баби [PERSON] на земельну частку (пай) площею 4,07 га з кадастровим номером 5323284600:00:003:0011, що розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області. З метою оформлення спадщини позивачем за [PERSON] необхідно визнати право на земельну частку (пай) площею 4,07 га, з кадастровим номером 5323284600:00:003:0011, що розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, згідно державного акту на землю серія ПЛ №075049 виданого та зареєстрованого Миргородською райдежадміністрацією Полтавської області 08 квітня 2005 року, виданого на ім`я [PERSON] . Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України позивач не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат, тому судові витрати, понесені при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved