Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 15 квітня 2023 року, актовий запис № 48. Позов мотивує тим, що 15 квітня 2023 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін спільних дітей немає. Позивачка стверджує, що протягом останнього року спільного проживання з відповідачем, неодноразово мали місце психологічне та фізичне насильство з його боку, що проявлялось у приниженні, образах нецензурною лайкою та застосуванні фізичної сили. У свою чергу позивачка з цього приводу не зверталась до правоохоронних органів, оскільки соромилась та не бажала виносити такі стосунки на загал, сподіваючись на зміну ставлення чоловіка. Відповідач не змінив свою поведінку, що стало причиною припинення шлюбних відносин. Разом не проживають більше двох місяців та не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивачка втратила почуття до свого чоловіка та прийняла рішення про розірвання шлюбу. На примирення не згодна. Шлюб суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті надіслав до суду заяву про визнання позову. \~ \~ \~ \~Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у розмірі 605,60 грн, а інша частина підлягає поверненню у зв`язку із визнанням відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved