Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування Представник позивача\~ - адвокат Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на корить ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 2039150 від 18.06.2021 в сумі 6530,00 грн, яка складається з наступного: прострочене тіло кредиту 2000,00 грн: прострочені відсотки 4530,00 грн. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги\~обґрунтовані наступним. 24.12.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) уклали договір факторингу №02-24122001, відповідно до якого клієнт ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступив за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набув належні клієнтові грошові вимоги до боржників. вказаних в Реєстрі боржників від 24.12.2021, серед яких значиться [PERSON] як боржник за кредитним договором № 2039150 на суму заборгованості 6530,00 грн. Кредитний договір № 2039150 був укладений 18.06.2021 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна». Для укладання цього договору відповідач зареєструвався в ІТС на вебсайт Товариства, ознайомився з правилами та умовами надання коштів в кредит, що є публічною пропозицією (офертою) на укладання договору та оформив заявку на отримання кредиту в сумі 2000 грн, де вказав усі свої персональні дані, засоби зв`язку, а також реквізити банківської картки № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. Кредитодавець скерував йому примірник кредитного договору, який відповідач підписав електронним підписом шляхом уведення одноразового ідентифікатора (пароля), що був йому надісланий смс-повідомленням. Основними умовами кредитного договору є: сума кредиту 2000,00 грн; дата надання кредиту 18.06.2021; строк кредиту 30 днів; процентна ставка за користування кредитом фіксована (стандартна) 1,90% в день. Кредитодавець ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» одразу після підписання кредитного договору через платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 18.06.2021 перерахував на банківську картку позичальника 2000,00 грн кредитних коштів. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав: кредитні кошти не повернув та не сплатив, передбачені договором проценти за користування кредитом. На вимогу нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» від 31.01.2025 погасити заборгованість в досудовому порядку відповідач не відреагував. Згідно даних первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» станом на 24.12.2021 (день відступлення права вимоги) кредитна заборгованість [PERSON] складає суму 6530,00 грн, з яких 2000,00 грн прострочене тіло кредиту; 4530,00 грн прострочені проценти. Після набуття позивачем ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги до боржника [PERSON] і на день подання позову сума кредитної заборгованості не змінилась, жодних донарахувань позивач не здійснював та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 6530,00 грн. Процесуальні рішення та дії у справі. Ухвалою від 22.05.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Відповідачу також запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Поштову кореспонденцію від суду за місцем реєстрації відповідач отримав 28.05.2025, однак не подав відзиву на позов та не направив суду будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань. 09.06.2025 представник позивача адвокат Пархомчук С.В. подав суду заяву (клопотання) процесуального характеру про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн., на що відповідач відповіді не надав. Зважаючи на відсутність відзиву на позов та клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд розглянув справу на підставі письмових матеріалів, поданих позивачем, що передбачено ч.5 ст. 279 та ч.2 ст. 191 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені на підставі аналізу письмових доказів. 18.06.2021 [PERSON] , зареєструвавшись в Інформаційно-телекомунікаційної системи на вебсайті ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА, в Особистому кабінеті подав Заявку на отримання кредиту на Умовах та Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Товариства та є публічною пропозицією (офертою) на укладання кредитного договору. На свою заявку відповідач отримав від кредитора «Паспорт споживчого кредиту» в електронному вигляді, в якому викладені основні умови кредитування, виходячи із бажаної суми кредиту (2000,00 грн) та строку кредитування (30 днів) (а.с.11-12) У цьому Паспорті міститься інформація, щодо типу процентної ставки та її розміру, а саме: стандартна процентна ставка (фіксована) становить 396,50 % річних (або 1,90% в день), яка застосовується в межах строку, на який надається кредит (30 днів) та продовженого строку (у період пролонгації та автопролонгації). Орієнтовна загальна вартість кредиту за користування кредитом протягом заявленого строку для споживача складає 3140,00 грн, з яких: 2000,00грн - кредит, 1140,00 грн проценти, як витрати споживача (плата за користування кредитом 30 днів). Також у Паспорті вказана можливість споживача скористатись Програмою лояльності із застосуванням зниженої процентної ставки 3,65% річних (або 0,01% в день). За таких умов орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача складе 2006,00 грн, з яких: 2000,00 грн - кредит, 6,00 грн проценти. 18.06.2021 відповідачу [PERSON] в особистий кабінет скеровано підписаний директором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» електронний договір №2039150 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який 18.06.2021 о 00:03:37 підписав відповідач шляхом уведення одноразового ідентифікатора «Н536» (а.с.13-19). Аналізуючи зміст кредитного договору, судом встановлено наступне. У пункті 1.1 цього договору зазначається, що кредитний договір укладається сторонами в електронній формі за допомогою ІТС, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. За змістом кредитного договору сторони погодили такі основні умови: сума кредиту 2000,00\~грн (п.1.2 договору); строк надання кредиту 30\~днів (п.1.3 договору) тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,90 % в день, яка застосовується у межах строку, вказаного у п. 1.3 цього договору та у\~межах нового\~строку,\~якщо відбулась\~пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору або якщо відбулась автопролонгація відповідно до п. 4.2 договору ( п. п. 1.4.1 п. 1.4). Орієнтовна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору складає 3140,00 грн., з яких витрати споживача виді процентів становлять 1140,00 грн - процентів (п.п..1.6.1 п. 1.6 договору). Підпунктом 1.4.2 пункту 1.4 кредитного договору передбачена можливість застосування зниженої процентної ставки 0,01% в день в рамках Програми лояльності як індивідуальна знижка стандартної процентної ставки, яка застосовується, якщо позичальник у межах строку, вказаного в п. 1.3 договору або протягом трьох додаткових днів здійснить повне погашення кредитної заборгованості або за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. У такому випадку орієнтовна вартість кредиту за 30 днів користування складає 2006,00 грн (п.п. 1.6.2) Окрім вищевказаних положень договору загальна вартість кредиту та витрати споживача (проценти за обома процентними ставками) наведені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком №1 до кредитного договору №2039150 від 18.06.2021. У цій таблиці міститься Графік платежів, де 18.06.2021 є датою надання кредиту 2000 грн, а 18.07.2021\~ дата\~повернення кредиту та сплати процентів (а.с.10). За змістом п. 2.1 договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. За правилом пункту 8.1 кредитного договору внесення змін та доповнень до цього договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів/угод. Пунктом 4.1 кредитного договору визначено порядок продовження строку кредиту за ініціативою Клієнта (пролонгація). Так, згідно з підпунктами 4.1.1.-4.1.3 договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення з товариством Додаткової угоди до договору, яку ініціює позичальник, а товариство приймає (акцептує) пропозицію клієнта (оферту) на укладання додаткової угоди за умови\~ здійснення\~позичальником платежу на користь Товариства у розмірі НЕ менше суми нарахованих та несплачених процентів. За змістом п.п. 4.1.4-4.1.5 кредитного договору Додатковий договір щодо пролонгації вважається укладеним з моменту одержання Товариством грошових коштів від клієнта на погашення процентів та підписання його клієнтом електронним підписом (за допомогою одноразового ідентифікатора). У разі пролонгації протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою або за ставкою, що погоджена сторонами в Додатковому договорі (п.п.4.1.6 кр.договору). Пунктом 4.2 передбачена автопролонгація строку кредиту, що здійснюється кредитодавцем (товариством) самостійно, якщо у\~клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору (п.п.4.2.1). Тобто йдеться про продовження сороку кредитування без укладанням додаткової угоди. Відповідно до п.п. 4.2.4. у випадку автопролонгації товариство не пізніше 4-го дня після закінчення первинного або продовженого строку кредиту надсилає електронний лист-повідомлення на електронну адресу клієнта та/або СМС- повідомлення на номер телефону, чим інформує клієнта про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки. Зазначена інформація відображається також в Особистому кабінеті. За змістом п.п. 4.2.5. договору загальна кількість атовпролонгацій не може перевищувати 120 днів користування кредитом, включаючи період, визначений в п.1.3 договору. Відповідно до вимог п.п. 6.4.1 договору клієнт (позичальник) зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності). Згідно з п.п. 6.1.3. товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта; Довідкою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підтверджується, що [PERSON] , з яким укладено кредитний договір №2039150 від 18.06.2021, ідентифікований. Акцепт договору (підписання ЕП) здійснено позичальником в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/. одноразовим ідентифікатором «Н536», що був відправлений 18.06.2018 о 00:02:56 на номер телефону позичальника [NUMBER] (а.с.23). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало шляхом перерахування 2000,00 грн кредитних коштів 18.06.2021 о 00:05:06 через платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» в системі іPay.ua (номер транзакції 94106688) на банківську картку [PERSON] за номером: маска картки [NUMBER] (а.с.31). 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) було укладено договір факторингу № 02-24122001 (а.с.27-30). За умовами цього договору Фактор протягом 5 робочих днів з дати підписання договору передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату шляхом безготівкового переказу суми коштів, що складає ціну продажу 2\~770 911,15 грн на поточний рахунок клієнта, а клієнт відступаєш факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами. (Портфель заборгованості) на загальну суму заборгованостей 96\~364 495,22 грн (пункти 1.1, 6.1, 7.1, 7.2 договору). На виконання договору факторингу клієнт зобов`язаний передати фактору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку №1 до договору, протягом одного робочого дня з дати отримання від фактора оплати ціни продажу. За фактом передачі Реєстру боржників сторони підписують Акт приймання-передачі (п. 8.2 договору). Платіжними інструкціями № 4753 від 28.12.2021, № 1696 від 24.12.2021, №1697 від 24.12.2021 позивач підтверджує виконання своїх зобов`язань за договором факторингу та перерахування коштів (ціни продажу прав вимог) трьома платежами в загальній сумі 2\~770 911,15 грн на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с.34-35). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021, який підписаний сторонами цього договору заборгованість [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) за договором № 2039150 від 18.06.2021 зі строком дії до 18.07.2021, складає 6530,00 грн, з яких: 2000,00 грн сума наданого кредиту; 4530,00 грн - залишок по відсоткам (а.с.22). 01.02.2025 позивач направив на адресу відповідача [PERSON] лист- вимогу від 31.01.2025 про необхідність погасити суму заборгованості 6530,00 грн за кредитним договором №2039150 від 18.07.2021 шляхом перерахування коштів на рахунок нового кредитора позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (реквізити зазначені), якому ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 24.12.2021( а.с.20,36,38). На підтвердження суми кредитної заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, до позовної зави долучено Виписку з особового рахунка за кредитним договором № 2039150 у відношенні [PERSON] , складену новим кредитором ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 13.01.2025, де зазначено, що відповідач має прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн та прострочену заборгованість за процентами в розмірі 4530,00 грн. Вид таких процентів та строк, за який вони нараховані, а також порядок їх нарахування у цій виписці не вказано (а.с.21). Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання. Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».. Пункт 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК\~України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. 12 та ч. 1-3 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ч.3., ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом його підписання електронного правочину є використання електронного підпису, яким також може бути електронний підпис з одноразовим ідентифікатором.. Відповідно до п. 6 ч1 ст. 3 Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. Згідно з частиною 1 статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог\~ч.ч.1-3\~ст.\~1056-1\~ЦК України\~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. За змістом частини 2 статті 1054\~ЦК\~України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність (ч.1 ст. 536 ЦК України). Згідно з п.1\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК\~України\~кредитор\~у зобов`язанні\~може бути замінений іншою\~особою\~внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків (ч.1 ст. 611 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду. Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти (плата) за користування кредитом та строк, на який надається кредит, порядок повернення кредиту та сплати процентів. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, внесення змін до договору, припинення кредитування, розірвання договору тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути використані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаться письмовими доказами. Письмовими матеріалами доведено, що 18.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) шляхом обміну електронними документами з використанням ІТС на вебсайті Товариства було укладено електронний Договір №2039150 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сторони погодили істотні умови кредитування, з якими відповідач попередньо ознайомився шляхом надання йому Паспорта споживчого кредиту на заявлену суму. Кредитодавець після підписання відповідачем кредитного договору одноразовим ідентифікатором «Н536», що був надісланий йому на номер мобільного телефону, 18.06.2021 через платіжного провайдера системи iPay.ua. перерахував на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 2000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Українські платіжні рішення». Основними (істотними)\~умовами цього\~кредитного договору\~є:\~сума кредиту\~ - 2000,00 грн (п. 1.2); строк користування кредитом 30 днів - до 18.07.2021 (п. 1.3) з можливістю продовження цього строку з ініціативи клієнта додатковою угодою та за умови сплати усіх нарахованих процентів на кінець строку (п. 4.1); стандартна процентна ставка за користування кредитом 1,90% в день (п. 1.4.1). Також договором передбачена можливість позичальника скористатись Програмою лояльності, якою передбачено сплата процентів за строкове користування кредиту за зниженою процентною ставкою 0,01% в день (п. 1.4.2), яка застосовується за умови повернення кредиту до спливу строку, визначеного у п. 1.3 договору + три додаткові дні або у випадку вчинення у цей строк усіх, передбачених пунктом 4.1 договору дій, спрямованих на продовження строку користування кредитом з ініціативи позичальника. Встановлені в суді обставини та аналіз поданих позивачем доказів, у тому числі розрахунок боргу свідчать, що правом на пролонгацію строку договору [PERSON] не скористався, учасником Програми лояльності не став. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не повернув кредитні кошти 2000,00 грн та не сплатив поточні проценти в сумі 1140,00 грн за 30 днів користування кредитом згідно п. 1.3 договору (2000 грн х 1,90% х 30 днів), він є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, а тому повинен нести відповідальність у виді примусового стягнення грошового боргу на користь нового кредитора, яким згідно договору факторингу від 24.12.2021 є позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Визначаючи суму\~стягнення,\~суд виходить\~з того,\~що позивачем\~не надано\~жодного доказу\~пролонгації строку\~кредитування згідно\~положень п.\~4.1\~(з\~укладанням додаткової\~угоди)\~та п.п.\~4.2.3\~ 4.2.6\~пункту 4.2,\~за змістом\~яких продовження\~строку надання\~кредиту з\~ініціативи кредитора\~(автопролонгація)\~відбувається без\~укладання додаткової\~угоди,\~але з\~відома та\~за згодою\~позичальника,\~який має\~бути повідомлений,\~щонайменше,\~про:\~дату закінчення\~пролонгованого строку,\~додаткові витрати\~клієнта та\~загальну вартість\~кредиту з\~урахуванням додаткового\~(продовженого)\~строку. За правилами ч.7 ст. 12 12\~Закону «Про\~споживче кредитування»\~умова договору\~про споживчий\~кредит про\~можливість внесення\~до договору\~змін в\~односторонньому порядку\~є нікчемною.У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. На переконання суду це положення закону стосується умов договору щодо так званого автоматичного продовження (автопролонгацій) строку кредитування та нарахування кредитодавцем плати (процентів) за кожен день користування кредитом після спливу строку, на який надавався кредит, та/або у більшому розмірі, що по суті є зміною умов договору кредитором в односторонньому порядку. Частиною 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» передбачено,\~що\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів, у тому числі, додаткової угоди про продовження строку користування кредитом, що є істотною зміною умов договору та не може відбуватися без згоди позичальника, суд визнає необґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у сумі 4530,00 грн, що нараховані понад, визначений договором строк надання кредиту, та у чотири рази перевищують, визначену договором суму процентів 1140,00 грн, як витрати клієнта (плата по кредиту). Водночас,\~суд бере\~до уваги\~зміст підпункту 4.2.2. кредитного договору, де зазначається, що клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з дня закінчення заявленого строку або продовженого строку кредиту (п.1.3 та п.п.4.1.5) ще на 15 календарних днів. З урахуванням вищевикладеного, за відсутності заперечень відповідача проти позову, а також за відсутності у матеріалах справи даних про внесення відповідачем будь-яких коштів (платежів) на погашення кредитної заборгованості, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» як нового кредитора у грошовому зобов`язанні за кредитним договором №2039150 від 18.06.2021 суму заборгованості в розмірі 3710,00 грн, з яких 2000,00 грн неповернутий кредит; 1720,00 грн проценти за користування кредитом (1,90% в день згідно п. 1.4.1 договору), які нараховані за 30 днів строку, на який надавався кредит (п.1.3) та додатково за 15 днів в порядку пролонгації цього строку за згодою позичальника у відповідності до п. 4.2.2 договору, а всього за 45 днів кредитування (2000грн х 1,90% х 45 днів=1720 грн). Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню внаслідок зменшення заявленої до стягнення суми процентів. Інший висновок суду не відповідав би з`ясованим обставинам, принципу законності та справедливості. Вирішення питання розподілу судових витрат. За правилами ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній\~заяві та в додатковій заяві представник позивача\~просив \~стягнути з\~відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на\~професійну правову допомогу\~в сумі\~10500\~грн. Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 6530,00 грн. Сплата позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн підтверджується платіжною інструкцією та випискою про зарахування судового збору до державного бюджету. \~ \~ \~ \~ Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково: на суму 3710,00 грн, що становить 56,81 % від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір\~в розмірі\~1376,17\~грн (2422,40 грн х 56,81%). На підтвердження\~витрат на\~правничу допомогу представник позивача надав копії таких документів: Довіреність ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на представництво інтересів в суді на Пархомчука С.В. від 30.12.2024; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Пархомчука Сергія Валерійовича; Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., в якому наведена вартість послуг адвоката: 2000 грн за одну годину фактично витраченого часу на правову допомогу; Додаткову угоду №1 від 27.12.2024 до договору від 29.12.2023, якою продовжено строк дії договору та вказано реквізити для виплати гонорару адвоката; Акт про отримання правової допомоги від 26.05.2025, який підписаний адвокатом та клієнтом за договором, в якому сторони погодили вартість послуг адвоката 10500 грн за п`ять годин витраченого часу у справі про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості; рахунок та платіжну інструкцію №39071 від 26.05.2025 про переказ від ФК УЕШ ТУ ГОУ на рахунок адвоката гонорару - 10500 грн. При визначенні\~суми відшкодування\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу, суд окрім положень ч.2 ст. 141 ЦПК щодо пропорційності такого відшкодування, керується положеннями частини 3 статті 141 цього Кодексу та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), їх обсягу з урахуванням конкретних обставин справи, її складності та типовості, а також фінансового стану обох сторін, зваживши як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, де вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на послуги адвоката, якщо,

Outcome: partial