Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~Акціонерне товариство\~«Акцент-банк»звернулося до\~Черкаського районного\~суду Черкаської\~області з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. 21.04.2023 [PERSON] уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір № №\~ABH0CT155101682061968046 щодо надання кредиту в розмірі 29000 грн. строком на 36 місяців - до 20.04.2026 зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого станом на 26.03.2025 утворилася заборгованість в сумі 65378,69 грн., яка складається з наступного: 29000 грн. - заборгованість за кредитом; 36378,69 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк». 1.2. Представник відповідача за первісним позовом звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Акцент-банк» про визнання відсутніми будь-яких обов`язків за кредитним договором. В обґрунтування зустрічного позову представник відповідача за первісним позовом вказав, що на момент укладання кредитного договору ABH0CT155101682061968046 від 21.04.2023 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради, що підтверджується виписним епікризом № 1036 КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради, та в силу специфіки режиму утриманні пацієнтів у психіатричних лікарнях не укладав та не міг укладати кредитний договір ABH0CT155101682061968046 від 21.04.2023 з АТ «А-Банк». Із позовної заяви АТ «Акцент-Банк» та доданих до неї матеріалів вбачається, що кредитний договір від 21.04.2023 BH0CT155101682061968046, підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису).Під час перебування на стаціонарному лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради 28.03.2023 по 30.04.2023 [PERSON] був позбавлений можливості керуватися мобільним телефоном з доступом до мережі Інтернет. Згідно з виписним епікризом № 1036 КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради [PERSON] виписаний 30.04.2023 у супроводі матері. Під час виписки [PERSON] його матері [PERSON] , були повернуті особисті речі [PERSON] , в тому числі і його мобільний телефон, який до того був зданий на зберігання до лікарні та не перебував під контролем [PERSON] . Зазначені вище обставини спростовують не тільки факт укладення, а й можливість того, що кредитний договір ABH0CT155101682061968046 укладений 21.04.2023 з АТ «Акцент-Банк», саме [PERSON] , та доводять, що цей договір є неукладеним, а зобов`язання за цим договором у [PERSON] відсутні. 1.3. Також, представник відповідача за первісним позовом подав відзив на позов, який за обставинами викладення заперечень проти позовних вимог, є аналогічним поданій ним зустрічній позовній заяві. 1.4. Ухвалою суду від 06.06.2025 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Акцент-банк», про визнання відсутніми будь-яких обов`язків за кредитним договором та здійснено перехід із розгляду цивільної справи, в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 1.5. Представник відповідача за зустрічним позовом подав відзив на зустрічний позов, щодо спростування аргументів позивача за зустрічним позовом. Зазначив, що у разі визнання кредитного договору недійсним застосувати наслідки недійсності правочину згідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, п.2 ч.3 ст. 226, ч.1 ст. 1057-1 ЦК України та стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» суму в розмірі кредиту. 1.6. Представник відповідача за первісним позовом подав відповідь на відзив, в якому вказав, що АТ «Акцент-банк» свої фактичні заперечення проти зустрічного позову обґрунтовує припущенням, що [PERSON] під час перебування на стаціонарному психіатричному міг порушити заборону користування мобільним телефоном, не наводячи жодного доказу, що такі порушення режиму [PERSON] були допущені. 1.7. Ухвалою суду від 20.08.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 1.8. Під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснила,\~що вона є матір`ю [PERSON] , син з 2014 року страждає на психічне захворювання. Після виписки сина із психіатричної лікарні, де він перебував на лікуванні з 28.03.2023, син повідомив їй, що йому надходять повідомлення з банку про необхідність сплати заборгованості за кредитом. На її запитання як він це зробив, пояснити нічого не міг, оскільки препарати, якими його лікують впливають на пам`ять. Як ці кошти були витрачені, їй також не відомо. Для неї важливо щоб син завжди перебував на зв`язку, тому вона намагалась забезпечити його мобільним зв`язком навіть під час лікування. У сина була можливість під час перебування у психіатричній лікарні їй зателефонувати, доступ до мобільного телефону у нього був. Увечері пацієнти здають на зберігання мобільні телефони за їх згодою, однак працівники лікарні не контролювали це, оскільки пацієнтів досить багато. Коли вона телефонувала синові, іноді відповідав на дзвінок не син, а інші пацієнти лікарні. До суду із заявою про визнання сина недієздатним або обмежено недієздатним вона не зверталася. Після того, як син повідомив їй про те, що йому надходять повідомлення з банку про необхідність погашення заборгованості за кредитом, до правоохоронних органів вони не зверталися. 1.9. У судовому засіданні представник позивача підтримав первісний позов у повному обсязі з підстав, які викладені у позові, проти задоволення зустрічного позову заперечив. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення первісного позову по суті позовних вимог та підтримав зустрічний позов. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до анкети-заяви підписаної відповідачем, останній виразив згоду із тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Згідно з заявою Клієнта №\~ABH0CT155101682061968046від 21.04.2023 [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» та просив надати кредит за послугою «Швидка готівка» на вказаних умовах: вид кредиту\~послуга швидка готівка, тип кредиту\~кредит строковий, мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту - 29000 грн., строк кредиту\~36 місяців, процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5375235210288633. 21.04.2023 відповідач також підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка Готівка». Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит дата видачі:21.04.2023, дата платежу: з 21.05.2023 по 20.04.2026, усього 36 періодів. Кількість днів у розрахунковому періоді 1094. Чиста сума кредиту: 29000 грн., сума платежу за розрахунковий період: 2273,88 грн., всього 81857,23 грн., сума кредиту за договором 29000 грн., проценти за користування кредитом: 52857,23 грн. Згідно з меморіальним ордером № TR.29686525.26840.65455\~вiд 21.04.2023 АТ «Акцент-Банк» перерахувало [PERSON] суму в розмірі 29000 грн., призначення платежу: видача кредиту згiдно з договором № ABH0CT155101682061968046від 21.04.2023. З розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT155101682061968046від 21.04.2023, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та\~\~ [PERSON] , вбачається, що станом на 26.03.2025 загальна заборгованість позичальника становить 65378,69 грн.,що складається з наступного: 29000 грн. - заборгованість за кредитом; 36378,69 грн. - заборгованість по відсоткам. 2.2. Згідно з\~пенсійним посвідченням\~від 17.06.2024\~№ [NUMBER] \~та довідкою\~до акта\~огляду МСЕК\~від 29.03.2024\~серії 12\~ААБ №4\~26822[PERSON] ,\~ є особою з інвалідністю ІІ групи. З виписних епікризів з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] № 1036, № 1552, № 1873,№ 1958, № 2928, № 3695,№ 442, № 3223, [PERSON] , починаючи з березня 2023 року і по жовтень 2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська обласна психіатрична лікарня», а саме:з 28.03.2023 по 30.04.2023 (виписний епікриз № 1036);з 09.05.2023 по 24.05.2023 (виписний епікриз № 1552); з 01.06.2023 по 01.06.2023 (виписний епікриз № [NUMBER] ); з 08.06.2023 по 04.08.2023 (виписний епікриз № [NUMBER] ); з 27.08.2023 по 29.09.2023 (виписний епікриз № [NUMBER] ); з 30.10.2023 по 30.11.2023 (виписний епікриз № [NUMBER] );з 01.02.2024 по 12.04.2024 (виписний епікриз № [NUMBER] );з 28.07.2024 по 09.10.2024 (виписний епікриз № [NUMBER] ). 3. Релевантні джерела права 3.1. \~Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Щодо вимог первісного позову суд приходить до таких висновків. Позивачем за первісним позовом було надано докази того, що відповідач\~ [PERSON] уклав кредитний договір та отримав суму кредиту. Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідача, з якої вбачається, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту. Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Отже, існують підстави для стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту у розмірі 65378,69 грн. 4.2. Щодо вимог зустрічного позову суд зазначає про таке. Представник позивача за зустрічним позовом стверджує, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради та в силу специфіки режиму утримання пацієнтів у психіатричних лікарнях не укладав та не міг укладати спірний кредитний договір від 21.04.2023 з АТ «А-Банк». [PERSON] був позбавлений можливості користуватися мобільним телефоном з доступом до мережі Інтернет. [PERSON] виписаний 30.04.2023 у супроводі матері. Під час виписки [PERSON] його матері [PERSON] , були повернуті особисті речі [PERSON] , в тому числі і його мобільний телефон, який до того був зданий на зберігання до лікарні та не перебував під контролем [PERSON] . На підтвердження своїх вимог посилався на п. 30 Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2017 №992. Проте, суд критично оцінює вказані доводи представника позивача за зустрічним позовом з огляду на наступні обставини. Згідно з\~п.\~2 «Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2017 №992 (далі - Правила), на які посилався представник, примусові заходи медичного характеру за рішенням суду застосовуються до осіб, які скоїли суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, для надання їм психіатричної допомоги з метою інтеграції їх в суспільство та запобігання вчиненню ними повторних суспільно-небезпечних діянь. Згідно з п. 7 указаних Правил, у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги не надається психіатрична допомога особам, які не скоїли суспільно-небезпечне діяння. Відповідно до\~п.\~10,\~11\~указаних Правил,\~примусові заходи\~медичного характеру\~застосовуються за\~рішенням суду\~у випадках\~та в\~порядку,\~встановлених Кримінальним\~кодексом України,\~Кримінальним процесуальним\~кодексом України\~та цими\~Правилами. Госпіталізація пацієнтів до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги здійснюється на підставі судового рішення про застосування примусових заходів медичного характеру за наявності документів, що посвідчують особу. Таким чином, зазначені Правила регулюють порядок надання психіатричної допомоги особам, які скоїли суспільно-небезпечне діяння у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, за рішенням суду. Відповідного рішення\~суду про\~застосування примусових\~заходів медичного\~характеру до\~ [PERSON] \~суду надано\~не було.\~Крім того,\~як зазначила\~свідок [PERSON] у судовому засіданні, підставою для госпіталізації її сина до психіатричної лікарні стало погіршення стану його здоров`я, а не скоєння ним суспільно-небезпечного діяння. Отже, посилання представника позивача за зустрічним позовом на «Правила застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги» суд вважає необґрунтованим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син [PERSON] , перебуваючи на лікуванні у психіатричній лікарні, мав доступ до свого мобільного телефону, однак сторонні особи також могли скористатися його телефоном. Разом з тим, доказів внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкриття кримінального провадження за фактом доступу сторонньої особи до мобільного телефону [PERSON] та заволодіння такою особою кредитними коштами, представником позивача за зустрічним позовом суду не надано, як і не надано доказів того, що за даним фактом взагалі проводилось досудове розслідування. Будь-яких\~доказів звернення\~позивача за\~зустрічним позовом\~до АТ\~«Акцент-Банк»\~із повідомленням\~про заволодіння невідомими особами його мобільним телефоном та кредитними коштами суду також не було надано. Таким чином, факт того, що договір укладено іншими особами, які незаконно заволоділи мобільним телефоном позивача за зустрічним позовом, не доведено, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Суд також враховує, що інших доказів, зокрема і того, що на час укладання спірного договору або на час виникнення заборгованості [PERSON] не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, стороною позивача за зустрічним позовом не надано. 4.3. Підводячи\~підсумок,\~суд зазначає,\~що первісний\~позов Акціонерного\~товариства «Акцент-банк»\~про стягнення\~заборгованостіслід\~задовольнити,\~а у\~задоволенні зустрічного\~позову [PERSON] \~про визнання\~відсутніми будь-яких\~обов`язків за\~кредитним договоромслід відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України суд враховує, що первісний позов було задоволено, в той час як у задоволенні зустрічного позову було відмовлено. Понесення позивачем за первісним позовом АТ «Акцент-банк» судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 6005315471445 від 26.03.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Згідно з\~пенсійним посвідченням\~від 17.06.2024\~№ [NUMBER] \~та довідкою\~до акта\~огляду МСЕК\~від 29.03.2024\~серії 12\~ААБ №4\~26822[PERSON] ,\~ є особою з інвалідністю ІІ групи. Згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення первісного позову та звільнення відповідача за первісним позовом від сплати судового збору відповідно до\~Закону України «Про судовий збір»\~(відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи) відшкодування судових витрат у виді судового збору не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Судовий збір в сумі 2422,40 грн. може бути повернутий позивачу за його клопотанням в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України «Про судовий збір». 5.2.\~Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача за первісним позовом просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, в сумі 5000 грн. В обґрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 5000 грн., представник позивача надав до суду ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1393448 від 30.07.2024; копію договору про надання правової допомоги № 2812-1/2023 від 28.12.2023, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та адвокатом Омельченко Є.В.; додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги № 2812-1/2023 від 28.12.2023. Відповідно до\~п.п.\~4.1,\~4.2.Договору про надання правової допомоги № 2812-1/2023 від 28.12.2023, гонорар адвоката за загальне надання правової допомоги клієнту складає суму в розмірі 24754 грн. Додатково за ведення кожної окремої справи клієнт сплачує «Гонорар успіх» відповідно до п.4.2. Додатковий гонорар за ведення кожної конкретної судової справи клієнта виплачується адвокату у вигляді «Гонорару успіху». «Гонорар успіху» становить 5% від ціни позову, але не менше 3000грн. та не більше 15000 грн., по справах немайнового характеру «гонорар успіху» становить 5000 грн. Відповідно до\~п.4.4.Договору, оплата «Гонорару успіху» проводиться після отримання відповідного судового рішення по справі. З урахуванням задоволення позовних вимог за первісним позовом в повному обсязі суд вважає заявлену представником позивача суму в розмірі 5000 грн витрат на правничу допомогу пропорційною, обґрунтованою та такою, що відповідає складності справи, складності проведених адвокатом робіт та наданих послуг, значенню справи для сторін.

Outcome: approved