Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

27.08.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява представника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суму заборгованості в розмірі 21 577,31 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 6460,53 грн., заборгованості за відсотками 3323,42 грн., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 11 793,36 грн., а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 31.07.2019 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк»\~та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №В03.13019.005542273. Відповідно до умов Договору кредиту\~ Банк, надає Позичальнику кредит\~на поточні потреби в сумі 7114,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується\~одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 7114,00 грн. строком на 31.07.2022 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами\~згідно з умовами цього Договору. Згідно з\~Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 196,4%. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 7114,00 грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з не поверненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року станом на 19.12.2023 заборгованість становить 21 577,31 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом\~ 6460,53 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 3 323,42 грн.; - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 11 793,36 грн. 19.12.2023 року між акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг»\~укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються у розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цю договором. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року, що укладений між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку із не виконанням [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року,\~станом на 19.12.2023 року,\~заборгованість\~становить 21 577,31 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом\~ 6460,53 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 3 323,42 грн.; - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 11 793,36 грн. Позивач просить стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором, витрати на правову допомогу\~та судові витрати. Ухвалою від 28.08.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечують. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом неодноразово за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї. Поштові відправлення 22.10.2025 та 29.10.2025 повернулись на адресу суду із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Відповідач відзив на позов не подала. Згідно ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 31.07.2019 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк»\~та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №В03.13019.005542273. Згідно наданих документів відповідачем отримано в кредит грошові кошти на суму 7114,00 грн. Мета кредиту споживчі цілі. Строк кредитування 24 місяці. Процентна ставка 15,5 % річних. Плата за обслуговування кредитної заборгованості 4,45% щомісячно від початкової суми кредиту. Реальна річна процентна ставка 196,40541078 % річних. Загальні витрати за кредитом 20 378,96 грн. Випискою по особовому рахунку за період з 31.07.2019 по 19.12.2023 підтверджено надання ПАТ «Ідея Банк» відповідачу кредиту в розмірі 7114,00 грн. та часткове погашення заборгованості позичальником. Відповідно до довідки\~розрахунку заборгованості відповідача за договором № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача\~становить 21 577,31 грн., та\~складається з наступного: - заборгованості за основним боргом\~ 6460,53 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 3 323,42 грн.; - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 11 793,36 грн. 19.12.2023 року між акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг»\~укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються у розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цю договором. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року, що укладений між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку із не виконанням [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту № В03.13019.005542273 від 31.07.2019 року,\~станом на 19.12.2023 року,\~заборгованість\~становить 21 577,31 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом\~ 6460,53 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 3 323,42 грн.; - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 11 793,36 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошові суми відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 598 зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦКУ, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Позивач, як правонаступник, власні зобов`язання по Кредитному договору щодо надання кредиту виконав. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції від 15.11.2016) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. В Договір кредиту та страхування №В03.13019.005542273 від 31.07.2019 та паспорті споживчого кредиту відповідач своїм підписом погодив платежі за додаткові і супутні послуги банку, проте банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача будуть взяті такі платежі. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. З урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що умови кредитного договору від 31.07.2019 про встановлення додаткових і супутніх послуг банку є нікчемними, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 11 793,36 грн., є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та на його користь підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №В03.13019.005542273 від 31.07.2019 у розмірі 9783,95 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6460,53 грн., заборгованість за відсотками 3323,42 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1373,01 грн., виходячи з розрахунку: 9783,95 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 3028,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 21 577,31 грн. (розмір заявлених позовних вимог), що є пропорційно розміру заявлених позовних вимог. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст.133 та ч. 1 - 3 ст.\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: Договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024, додаткову угоду №1/1 до договору про надання правничої допомоги, акт № 1 прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024, акт № 1 від 24.07.2025 прийому-передачі наданої правничої допомоги, наказ № 02-К про прийняття на роботу Ушакевич М.П., довіреність на Ушакевич М.П., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Суд звертає увагу на те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3156,54 грн.

Outcome: partial