Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов зазначила, що з 22.10.2016 сторони перебували в зареєстрованому\~шлюбі, який було зареєстровано Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а/з 102. Шлюб рішенням Іршавського районного суду від 04.08.2025\~розірвано.\~Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виданою Чорнопотіцьким старостинським округом №1 Іршавської міської ради, Хустського району, Закарпатської області №165 від 06.08.2025. Відповідач не надає матеріальної допомоги та не забезпечує належний рівень життя дитини. Також не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини та не бере належної участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка з дитиною проживають окремо від Відповідача.\~Крім того, донька перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря, що потребує додаткових витрат.\~ Просить суд стягувати з\~ [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дитини : [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно на дитину із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач\~ [PERSON] для участі в розгляді справи не з`явилась, до суду подала заяву, згідно якої просить суд справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач\~ [PERSON] \~в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2016, який рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 04.08.2025 розірвано ( а.с. 5). Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 14.05.2019, актовий запис № 67 ( а.с. 6). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Іршавської міської ради № 165 від 06.08.2025 ( а.с. 9). [PERSON] ,\~ [INFO] , знаходиться на «Д» обліку у сімейного лікаря, що підтверджується довідкою №598 від 06.08.2025 ( а.с. 10). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 01 січня 2025 року 3196 гривень. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, з урахуванням всіх обставин справи, беручи до уваги те, що на даний час дитина поживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відомостей про доходи відповідача позивачем до суду не надано, відповідач є молодою працездатною особою і має можливість працевлаштуватись, враховуючи розумний розмір витрат на харчування, одяг та загальний розвиток дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати 3000 гривень аліментів на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial