Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

У липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 26 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі з використанням електронного підпису був укладений кредитний договір №694454794, за умовами якого відповідачу наданий кредит у сумі 12080 грн зі сплатою процентів за користування коштами. Зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконав. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2020 року, інші умови договору залишено без змін. Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з урахуванням додаткових угод ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором №694454794 від 26 серпня 2019 року 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, а в подальшому додаткові угоди № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року, згідно з умовами яких продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №694454794. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №04/06/25-10, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №694454794 від 26 серпня 2019 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 04.06.2025 року до договору факторингу № 04/06/25-10 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №694454794. Просить суд стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка складає 29644,44 грн, з яких: 12080 грн - заборгованість за кредитом, 17564,44 - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, а також судові витрати по справі. 11 050,16 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пенею та штрафами). Зазначену суму заборгованості позивач просив стягнути 2. Рух справи Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати у його відсутність та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, завчасно; від його представника адвоката Терещенко В.М. до суду надійшла письмова заява в якій вона просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги визнають частково в частині тіла кредиту, що становить 12080 грн. Інші вимоги не визнають та просять суд відмовити в їх задоволенні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір №694454794, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 12080 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 цього договору. Строк дії договору починається з моменту його укладання та становить 30 днів. Пунктом 1.4 - 1.5 договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредит здійснюється у розмірі 0,37 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. З врахуванням положень п.1.4 договору позичальник сплачує товариству проценти за користуванням кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 135,05 відсотків річних. Відповідно до пункту 1.6 договору розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частину договору. З довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та заявки на отримання коштів в кредит від 26.08.2019 року слідує, що [PERSON] надано суму кредиту в розмірі 12080 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка 1,700% в день, заявка на видачу кредиту подана 26.08.2019 року та підписання договору здійснено одноразовим ідентифікатором 8JMK32A3 за допомогою мобільного телефону відповідача [NUMBER] , номер карти [NUMBER] . Відповідно до копії платіжного доручення від 26.08.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів в розмірі 12080 грн згідно з договором №694454794 від 26.08.2019 року на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] . Здійснення успішного платежу 26.08.2019 року у розмірі 12080 грн на карту клієнта № [NUMBER] , яка емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер телефону на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № 5168-74223440-5466 за період 26.08.2019 р. - 31.08.2019р.: фінансовий номер телефону [NUMBER] , підтверджено інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.08.2025 року, яка витребувана ухвалою суду. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. За розрахунком заборгованості ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №694454794 від 26.08.2019 року станом на 25.06.2025 року заборгованість складає 40694 грн, з яких: 12080 грн - заборгованість за кредитом; 17564,44 грн. - заборгованість за процентами, 11050,16 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. З розрахунку ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №694454794 від 26.08.2019 року станом на 03.12.2019 року (на дату придбання прав вимоги) заборгованість складає 12080 грн - заборгованість за кредитом; 17564,44- заборгованість за процентами. Відповідно до розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №694454794 від 26.08.2019 року станом на 03.12.2019 року (на дату придбання прав вимоги) заборгованість складає 12080 грн - заборгованість за кредитом; 20816 грн.- заборгованість за процентами. При цьому 14.10.2019 року [PERSON] було сплачено в рахунок погашення процентів 15 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, у тому числі до відповідачки за договором №694454794 від 26.08.2019 року. Строк дії договору до 28 листопада 2019 року. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. 28 листопада 2019 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 19 до цього договору, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої текст договору викладено у новій редакції. За умовами договору право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. 31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27 про продовження строку дії договору в редакції від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 і продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2024 року та виклали розділ 3. Фінансування та порядку розрахунків у новій редакції. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №55 від 03.12.2019 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №694454794 від 26.08.2019 року на загальну суму 32881,76 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитним договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали також додаткові угоди № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року, за якими продовжено строк дії договору факторингу відповідно до 31 грудня 2022 року включно та до 30 грудня 2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №694454794 від 26.08.2029 року на загальну суму 29644,44 грн.. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №04/06/25-10, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку до договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 04 червня 2025 рокувід ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідач за кредитним договором №694454794 від 26.08.2019 року на загальну суму 40694,60 грн. Форма Реєстру прав вимоги також підписана між сторонами. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що договір №694454794 від 26.08.2019 року підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8JMK32A3, що відповідає наведеним вище нормам права. Зазначений договір містить персональні дані відповідача, зокрема, дані паспорта громадянина України,ідентифікаційний номер, зареєстроване місце проживання, електронну адресу. Також додатком № 1 до договору визначено порядок та умови надання кредиту, сплати процентів. Укладаючи кредитний договір №694454794 від 26.08.2019 року, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Наявність заборгованості за договором підтверджується розрахунком, який не спростований [PERSON] . Згідно з частинами 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Перехід права вимоги до [PERSON] за договором №694454794 від 26.08.2019 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ФК «Таліон плюс» та в подальшому до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та відповідно до ТОВ «Юніт капітал» позивач підтвердив належними та допустимими доказами, які відповідачка не спростував. За договором №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з урахуванням додаткових угод право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Такий реєстр прав вимоги №55 був підписаний ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» 03.12.2019 року, тобто після виникнення у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до відповідача за договором №694454794 від 26.08.2019 року. За умовами договорів факторингу фактор має право відступити права вимоги на користь третіх осіб. Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного. Згідно з пунктами 1.2., 1.3. кредитного договору №694454794 строк дії договору починається з моменту його укладання та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів. Пунктом 1.4 - 1.5 договору передбачено, що нарахування процентів за користування Кредит здійснюється у розмірі 0,37 процентів від суми кредиту за кожен джень користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту. З врахуванням положень п.1.4 договору позичальник сплачує товариству проценти за користуванням кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 135,05 відсотків річних. Відповідно до пункту 1.6 договору розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частину договору. Пунктами 4.2 кредитного договору передбачено, що сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений пунктом 1.3 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжується на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена 1.4 цього договору процентна ставка менша ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.п.1.4-1.5 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносини між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70 відсотків за кожен день користування кредитом починаючи з дати укладання договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином, зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 відсотків розповсюджується на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладання цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого в пункті 1.3. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані згідно п.4.2 договору після закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3 (кредит надається строком на 30 днів) цього договору є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору №694454794 від 26.08.2019 року, графіку розрахунку відповідача 26.08.2019 року надано кредит у сумі 12080 грн строком на 30 днів, тобто до 25.09.2019 року, зі сплатою 0,37 відсотків, що становить 1341 грн. нарахованих процентів. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Юніт Капітал» просило стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 29 644,44 грн., з яких: 12080 грн - заборгованість по кредиту та 17564,44 грн - заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що [PERSON] було надано кредит у сумі 12080 грн., погашення кредиту відповідачем здійснено 14.10.2019 року в сумі 15 грн., які зараховані на оплату відсотків, у подальшому відповідач не здійснював погашення заборгованості Як вбачається з умов кредитного договору пункт 1.3 строк дії кредитного договору 30 днів. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] в повному обсязі отриманих в позику коштів, а тому заявлена сума заборгованості по тілу кредиту у розмірі 12080 грн підлягає стягненню з останнього на користь ТОВ «Юніт Капітал». Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 17564,44 грн, ТОВ «Юніт Капітал» обчислило їх станом на 25.06.2025 року. Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Таким чином, відповідно до графіку розрахунку до кредитного договору, відповідачу 26.08.2019 року надано кредит у сумі 12080 грн строком на 30 днів, тобто до 25.09.2019 року, зі сплатою 0,37 відсотків, що становить 1341 грн. нарахованих процентів. Відповідачем [PERSON] на виконання умов укладеного договору №694454794 в рахунок погашення відсотків 14.10.2019 року було сплачено 15 грн. Враховуючи норми статті 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням, згідно з якими спочатку сплачуються проценти, а потім основна сума боргу, розмір [PERSON] за несплаченими відсотками становить 1326 грн. (1341-15), а тому суд приходить до висновку, що заборгованість по несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 16238,44 грн., яка заявлена позивачем є необґрунтованою та не відповідає умовам укладеного кредитного договору. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Виписка з особового рахунка за кредитним договором №694454794 від 26.08.2019 року [PERSON] також не містить розрахунку заборгованості за відсотками відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору факторингу не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості у сумі 16238,44 грн., оскільки вказані суми виникли внаслідок нарахування відсотків поза межами строку дії договору, який закінчився 25 вересня 2019 року, у зв`язку із чим права та інтереси кредитодавця за межами строку дії договору захищаються у спосіб застосування до боржника вимог ст. 625 ЦК України. Окрім того, суд звертає увагу, що надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» від 06.09.2019 року, не підписані [PERSON] , і матеріали справи не містять підтвердження, що саме їх розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи кредитний договір. Названі Правила не можуть регулювати спірні правовідносини (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17). В матеріалах справи міститься копія кредитного договору, яка підписана [PERSON] одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, сплатою ним відсотків в сумі 15 грн. за користування кредитом, при цьому відсутні докази повернення отриманого кредиту, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі кредитного договору №694454794 від 26.08.2019 року, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12080 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 1326 грн, а всього 13406 грн. Крім того, ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 р., додаткову у году до договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025 року, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 на суму 7000 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.201 року. Відповідно ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд доходить висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнути із [PERSON] на корить ТОВ «Юніт Капітал» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді у розмірі 3165,58 грн. (7000 грн * 13406 / 29644,44). За подання позову ТОВ «Юніт Капітал» сплачено 2422,40 грн судового збору, оскільки позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено частково, то із [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1095,47 грн. (2422,40 грн * 13406 / 29644,44). Враховуючи наведене та

Outcome: partial