Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

[PERSON] у вищевказаному позові просить змінити спосіб стягнення аліментів, який визначений рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 10.06.2015, а саме з 700,00 грн. на утримання кожної із двох дітей на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] , а далі у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 22.06.2015 Радомишльський районний суд Житомирської області видав виконавчі листи №289/851/15-ц на підставі рішення суду від 10.06.2015, які позивач пред`явила до виконання в органі ДВС. З січня 2019 року і до липня 2022 року відповідач взагалі не сплачував аліменти. На даний час відповідач почав отримувати стабільний дохід у військовій частині [NUMBER] , тому з липня 2022 року ДВС почала здійснювати відрахування з його доходів. Позивач зазначає, що її матеріальний стан змінився, однак в гіршу сторону, адже вона не працює, так як є офіційним опікуном своєї матері, крім того зросли витрати на утримання дітей, а у відповідача навпаки збільшився дохід. Ухвалою судді\~від 22.02.2023\~відкрито провадження\~в справі\~та визначено\~його розгляд\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін.\~Також даною\~ухвалою суду\~було визначено\~строки для\~подання сторонами\~відзиву на\~позовну заяву,\~відповіді на\~відзив,\~заперечення (а.с. 23). 26.04.2023\~на адресу\~суду від\~відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на те, що 11.06.2022 уклав шлюб з [PERSON] та з якою від спільного проживання до укладення шлюбу народилось також двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначає, що на його утриманні є також діти дружини, а саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 29-43). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с. 5, 6). Як вбачається з копій виконавчих листів, виданих 22.06.2015 Радомишльським районним судом Житомирської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.05.2015 року до повноліття дітей (а.с. 8, 9). Згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 10.06.2015, ухваленого по справі №289/851/15-ц, розмір вищевказаних аліментів було визначено судом враховуючи те, що [PERSON] мав нерегулярний, мінливий дохід та не мав постійного місця роботи (а.с. 118). З копії постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №47998674 та ВП №47998859 від 08.12.2022, боржник [PERSON] отримує дохід у ВЧ [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15, 16). На підтвердження обставин викладених у відзиві відповідач надав суду докази з яких вбачається, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] та вони мають спільних малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35-37, 38). Відповідно до копії довідки від 18.04.2023 №06/595, виданої Радомишльським відділом №6 УСЗН Житомирської РДА [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у відділі, як отримувач державної соціальної допомоги при народженні дитини [PERSON] , [INFO] з 01.11.2020 по 31.10.2023 (а.с. 39). Згідно копії посвідчення [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с. 40). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вказаних норм закону, а саме те, що: «спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів», слід застосовувати в контексті змісту наведених норм, якими передбачено: обставини визначення способу стягнення аліментів; спосіб визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини; відповідні обставини, які підлягають перевірці та враховуються при визначенні способу та розміру стягнення аліментів. Окрім цього, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10.10.2019 у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24.02.2020 у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19). У ч. 3 ст. 181 СК України законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів. Із вказаної норми закону, також, вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів. Отже, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі №643/11949/19. Звернувшись в суд з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивачка фактично просить стягувати передбачений законом мінімум на дитину, що визначений ст.ст. 182, 183 СК України, про що йшлося вище. Суд, застосовуючи вимоги вказаних статей, у випадку відсутності певних істотних обставин, що можуть вплинути на визначення такого мінімального розміру зобов`язаний встановити саме такий розмір. Такими, істотними обставинами, що давали б підставу стягувати аліменти у іншому розмірі, відмінному від мінімального слід вважати, наприклад, наявність поганого стану здоров`я платника аліментів (важкої хвороби, каліцтва, тощо), утриманців у платника аліментів, надзвичайно скрутного матеріального стану платника, що обумовлений об`єктивними обставинами, наявності значних доходів у дітей або отримувача аліментів, що забезпечують їх повноцінне утримання, тощо. Спосіб та розмір ж стягнення, про який просить позивачка є тим гарантованим державою мінімумом на утримання дитини, який забезпечить необхідний матеріальний мінімум для її утримання. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що чинним законодавством визначена можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, прийнявши до уваги визначений законодавством розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів в залежності від кількості дітей, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, враховуючи, що ст.\~180\~СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, а також зміну сімейного стану відповідача, наявність у нього інших утриманців, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог. Водночас, судом враховується суттєва зміна матеріального стану платника аліментів (відповідача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Радомишльським районного суду Житомирської області від 10.06.2015, що відповідно до положень\~статті 192\~СК України є підставою для збільшення розміру аліментів. Суд не приймає доводи відповідача про те, що він утримує ще дітей дружини від попередніх шлюбів, оскільки утримання позивачем нерідних дітей є його правом, а не обов`язком, у зв`язку з чим вказана обставина не може бути підставою для зміни способу стягнення аліментів. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів у збільшеному розмірі починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти виплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial