Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 33 825 грн за договором про надання фінансового кредиту №12283-06/2024. Вимоги обґрунтовано тим, що договір про надання фінансового кредиту №12283-06/2024 від 12.06.2024 укладений між відповідачем як позичальником та ТОВ «Стар Файненс Груп» у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У договорі сторонами погоджено усі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. ТОВ «Стар Файненс Груп», перерахувавши кредитні кошти у спосіб визначений договором, свої зобов`язання виконало. Відповідач всупереч умовам договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 33 825,00 грн, з яких: 11000,00 грн заборгованість по кредиту, 17325,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам, 5500,00 грн штраф. 24.09.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ "Фінансова\~Компанія "Кредит-Капітал"уклали договір факторингу №240925024, згідно з умовами якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 12283-06/2024 від 12.06.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 33 825,00 грн. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 05 червня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 08 липня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті у встановленому порядку був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами (ч.2 ст.247 ЦПК України). Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 12 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 12283-06/2024, за умовами якого товариство надає клієнту кредит в розмірі 11000,00 грн строком на 120 днів під 1,50 % в день. Дата надання кредиту 12.06.2024, дата погашення кредиту 09.10.2024. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-5645. Відповідно до додатку № 1, який є невід`ємною частиною указаного договору, загальна вартість кредиту складає 30800,00 грн, з яких: 11000,00 грн тіло кредиту, 19800,00 грн відсотки. Укладенню цього договору передувало подання цього ж дня (12.06.2024) відповідачем [PERSON] заяви-анкети на отримання фінансового кредиту, інформаційного повідомлення споживача та ознайомленні із паспортом споживчого кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24.09.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором № 12283-06/2024 становить 11000,00 грн тіла кредиту та 17 325,00 грн відсотків та 5500,00 гривень штраф. 24 вересня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладений договір факторингу № 24092024, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило, а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~до Договору\~факторингу №\~24092024\~від 24.09.2024,\~до нього\~включений боржник\~ [PERSON] за\~кредитним договором\~№ 12283-06/2024\~із загальною\~сумою заборгованості\~33825,00\~гривень,\~з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу -\~11000,00\~гривень,\~заборгованість за\~відсотками \~17325,00\~гривень,\~за штрафами\~-\~5\~500,00\~гривень.\~ За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). Дослідженими доказами стверджено укладення відповідачем кредитного договору №12283-06/2024 від 12.06.2024 і отримання за ним кредитних коштів в загальній сумі 11 000,00 грн, які зараховані на картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується рухом коштів по картці, наданим на виконання ухвали суду АТ "УніверсалБанк". Умовами договору визначена відсоткова ставка за користування кредитом, строк кредитування та порядок погашення кредиту. Після підписання кредитного договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання у кредит коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Виконання умов договору первісним кредитором по справі належним чином підтверджене. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за цим кредитним договором, а тому є належним позивачем. Розрахунками заборгованості первісного кредитора та позивача як нового кредитора доводиться невиконання відповідачем взятого на себе кредитного зобов`язання. Складові заборгованості\~по тілу\~кредиту в\~сумі 11\~000,00\~грн та\~відсотках в\~сумі 17\~325,00\~грн відповідають\~умовам договором\~та є\~підставними,\~тому в\~цій частині\~вимог позов\~підлягає повному\~задоволенню.\~ Стосовно заявленої суми заборгованості за штрафом в розмірі 5500,00 грн суд зазначає про таке. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває нині і це є загальновідомим фактом. Отже, з огляду на такі законодавчі приписи, заявлена позивачем до стягнення сума штрафу не ґрунтуються на вимогах закону, тому є безпідставною і до задоволення не підлягає. У частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено наявність у відповідача перед позивачем кредитної заборгованості за тілом кредиту та відсотками в загальній сумі 28 325,00 грн та повну безпідставність заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по штрафу. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Ураховуючи часткове задоволення позову та положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 23,74 % або 2028,52 грн. У позовній заяві представник позивача також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. На підтвердження цієї вимоги до позову додано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024; замовлення до договору №0103 від 15.04.2025; детальний опис наданих послуг від 09.05.2025; рахунок на оплату від 25.04.2025; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги. Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Разом з цим, під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим. Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial