Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник відповідачки адвокат Борика О.О. 23.10.2025 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи вказану заяву представник відповідачки зазначив, що при ухваленні судового рішення по зазначеній справі суд не вказав у резолютивній частині суму судових витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню з боку позивача на користь відповідачки. Разом з тим, в описовій частині судового рішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу викладено. Посилаючись на зазначені обставини представник відповідачки просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу. У судове засідання учасники справи не з`явилися, але їх неявка не перешкоджає вирішенню питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява представника позивачки підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України). Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду. Представник відповідачки звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат 23.10.2025, тобто у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.10.2025 було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, про позбавлення батьківських прав (а.с. 114-118). Також в описовій частині вказаного судового рішення судом було викладено мотиви щодо вирішення питання про відшкодування понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу, однак у резолютивній частині судом не зазначено про суму стягнутих з позивача на користь відповідачки коштів. Отже, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати, тому дане питання підлягає вирішенню шляхом постановлення додаткового рішення. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідачки в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: ордер на надання правової допомоги адвокатом Борикою О.О. від 10.03.2025; договір №1284732 про надання правничої допомоги від 10.03.2025; акт наданих послуг від 16.10.2025, загальна вартість яких склала 10 000 грн; розрахункову квитанцію серії АААБ № 32 від 16.10.2025 про сплату Черкашиною О.В. коштів у розмірі 10 000 грн за надану правничу допомогу (а.с. 103-107). Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 10 000 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.\~95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №\~19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником відповідачки докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Згідно акту наданих послуг від 16.10.2025 адвокатом Борикою О.О. на виконання умов договору про надання правничої допомоги №1284732 від 10.03.2025 було надано послуги з представництва інтересів у суді першої інстанції та вартість таких послуг склала 10\~000 грн, однак не зазначено складових вартості послуг та часу витраченого адвокатом на виконання робіт. В даній справі представник відповідачки розпочав приймати участь з 10.03.2025, а саме з моменту подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи. 25.03.2025 представник відповідачки подав відзив на позов та 05.06.2025 подав клопотання про долучення доказів. Також представник відповідачки приймав участь у п`яти судових засіданнях. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] до суми 8 000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. Враховуючи вищевикладене, оскільки у задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, про позбавлення батьківських прав було відмовлено, тому з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Відтак заява представника відповідачки підлягає задоволенню.

Outcome: approved