Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, факту смерті фізичної особи, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті проживав у селі Дніпровське Білозерської селищної громади Херсонського району Херсонської області Україна (на дату смерті тимчасово окупована територія України). Зазначила, що отримати свідоцтво про смерть чоловіка в органах державної реєстрації актів цивільного стану на даний час неможливо, оскільки чоловік помер на тимчасово окупованій території України і всі документи, видані на цій території вважаються недійсними. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати, які вона не має можливості, оскільки її чоловік помер на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим на даний час вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка на підконтрольній території України. Зазначене місце смерті на момент смерті чоловіка заявниці було тимчасово окупованою територією України до 11.11.2022, (село Дніпровське, Білозерської селищної громади Херсонського району Херсонської області) відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786. Встановлення факту смерті чоловіка для заявниці має юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту його смерті та видачі свідоцтва про смерть. Заявниця просить суд встановити факт смерті її чоловіка, а саме [PERSON] ( [INFO] ), громадянина України, місце народження Україна, Херсонська область, місто Херсон, який помер [INFO] у селі Дніпровське Білозерської селищної громади Херсонського району Херсонської області Україна. Заявниця в судове засідання не з`явилася, але в телефонограмі просила розгляд справи проводити за її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Новоархангельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, надіслала суду телефонограму, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутності заявника та представника зазначеного органу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідно до приписів п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на безоплатне одержання інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті громадян. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000\~№ 52/5, підставою для державної реєстрації смерті лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. На теперішній час заявниця позбавлена можливості отримати в органах державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтво про смерть її чоловіка, оскільки село Дніпровське Білозерської селищної громади Херсонського району Херсонської області, де помер останній, перебуває під окупацією. Як вбачається з довідки Відділу соціального захисту, соціального забезпечення та охорони здоров`я с. Смоліне Новоукраїнського району Кіровоградської області від 02 жовтня 2025 року №3512-7002321129 заявниця має статус внутрішньо переміщеної особи. 24 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Дніпровській сільській раді Білозерського району Херсонської області (світлокопія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Згідно світлокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 11 січня 2005 року [PERSON] народився, [INFO] у м. Херсон. Матеріали справи містять світлокопію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] в с. Дніпровське Херсонського району Херсонської області. Оскільки заявниця є громадянином України, померлий доводиться їй чоловіком, заявниця не змогла отримати оригінал свідоцтва про смерть встановленого зразка в органах державної реєстрації актів цивільного стану, так як територія, на якій помер її чоловік, тимчасово окупована, а тому з метою захисту її\~законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження у суді на підставі досліджених письмових доказів. Встановлення факту смерті потрібно заявниці для подальшої реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту смерті та отримання свідоцтва про смерть. Щодо негайного виконання рішення, суд зважує на наступне. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. Оскільки територія с. Дніпровське Херсонського району Херсонської області входила до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, де помер чоловік заявниці, а тому суд вважає за доцільне допустити негайне виконання даного рішення суду. Приймаючи до уваги викладене та

Outcome: approved