Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, про відшкодування шкоди заподіяної водним біоресурсам. В обґрунтування якого зазначив, що у ході рибоохоронної роботи проведеної рейдовою групою Харківського рибоохоронного патруля, державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.05.2025 серія ХА №000280 про те, що гр. [PERSON] порушив правила рибальства. А саме, о 18 годині 30 хвилин 21.05.2025 [PERSON] на впускному каналі Краснопавлівського водосховища Лозівського району Харківської області, в період нерестової заборони, ловив рибу забороненими для любительського рибальства знаряддями лову спінінгом переробленим на драч 1 шт. та вловим рибу методом багріння: карась сріблястий 21 шт., загальною вагою 3,0 кг., чим порушив п.п. 8 п. 1 р. 4, п.п. 1 п. 1 р. 4 Правил любительського рибальства, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Завдавши збитки рибному господарству України на загальну суму 33201,00 грн. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2025 року у справі №629/3883/25 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП. Постанова набрала законної сили 30.06.2025 року. У зв`язку з тим, що відповідачем вказані збитки не відшкодовано, представник позивача просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду водним біоресурсам у розмірі 33201,00 грн. на користь Лозівської міської ради, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника Управління, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його участі ним не надано. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2025 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскації знарядь і засобів незаконно добутих водних живих ресурсів. Зі змісту постанови вбачається, що 21.05.2025 о 18 годині 30 хвилин [PERSON] на впускному каналі Краснопавлівського водосховища Лозівського району Харківської області, в період нерестової заборони, ловив рибу забороненими для любительського рибальства знаряддями лову - спінінгом переробленим на драч - 1 шт. та вловим рибу методом багріння: карась сріблястий - 21 шт., загальною вагою 3,0 кг., чим порушив р. 4 п.п. 8 п. 1 та р. 4 п.л. 1 п. 2«Правил любительського та спортивного рибальства», та завдав збитки на суму 33201,00 грн. Також роз`яснено, що стягнення матеріальної шкоди в розмірі 33201,00 грн., відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 КУпАП, може бути вирішено судом в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, обставини, встановлені постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2025 року (справа № 629/3883/25, номер провадження 3/629/837/25) є встановленими та не підлягають доказуванню. Підпунктом 8 пункту 1 розділу ІV «Правил любительського рибальства» забороняється добування (вилов) одинарними з`єднаними між собою, подвійними і потрійними гачками без блешні, природної або штучної принади. Згідно підпункту 1 пункту 2 розділу ІV «Правил любительського рибальства» забороняється добування (вилов) способами багріння. Відповідно до ст.66\~Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450\~ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» передбачено, що при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються такси, затверджені постановами Кабінету\~Міністрів України\~від 19\~січня 1998\~року №32 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або від 21 квітня 1998 р. №521. Згідно ст.60\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» посадові особи центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об`єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками. Також відповідно до ст.10\~Закону України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове рибальство\~та охорону\~водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~№895\~від 30.09.2015 Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до п.7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України Держрибагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно ст.40\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно дост.1166\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.6.3. Правил любительського і спортивного рибальства застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству, внаслідок порушення Правил рибальства. Порушення у сфері охорони, використання і відтворення водних біоресурсів спричиняють шкоду інтересам держави внаслідок вилучення певних видів біоресурсів з їх природного середовища та необхідності фінансування державою заходів щодо їх відновлення. Крім того, невідшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, не поповнює надходження до бюджету, чим завдається шкода економічним інтересам держави. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача суду не надано доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, та не доведено належними доказами відшкодування завданих збитків у сумі 33201,00 грн. в добровільному порядку. Згідно ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря. Водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] внаслідок своїх неправомірних дій завдав збитки рибному господарству України, які в добровільному порядку ним не відшкодовані, що є його обов`язком, суд вважає, що сума збитків, заподіяна внаслідок незаконного вилову риби, підлягає стягненню в примусовому порядку. Отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. За таких обставин,

Outcome: approved