Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

29.09.2025 представник позивача [PERSON] - адвокат Журба В.С. через систему «Електронний суд» подала до суду позовну заяву про виключення відомостей про батька дитини [PERSON] , актового запису № 765 від 24.09.2025 про народження [PERSON] , [INFO] , який зроблено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та вказати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігів, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язання Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в актовий запис № 765 від 24.09.2025 про народження [PERSON] , [INFO] , внести зміни: в графу відомості про батька записати « [PERSON] , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , [INFO] »; змінити прізвище дитини [PERSON] , [INFO] з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, сімейне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалось, тому рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.02.2025 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Фактично ж шлюбні відносини було припинено у вересні 2024 року. 02.10.2024 [PERSON] та [PERSON] почали зустрічатися. Згодом їхні стосунки перейшли на новий етап і з кінця жовтня 2024 року вони почали проживати однією сім`єю та спільно вести господарство, але шлюб між ними не реєструвався, оскільки [PERSON] документально не розірвала шлюб з [PERSON] . На початку січня 2025 року [PERSON] повідомила [PERSON] , що вона вагітна і вони будуть мати спільну дитину, у зв`язку з тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 26.02.2025, а завагітніла [PERSON] від [PERSON] , у січні 2025 року. Оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, то батьківство [PERSON] , [INFO] записано за правилами ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України. Наразі позивач бажає встановити батьківство, надати дитині своє прізвище та по батькові. Ухвалою суду від 09.10.2025 суддею справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. 24.10.2025 представником позивача [PERSON] - адвокатом Журба В.С. подано заяву про зменшення / збільшення розміру позовних вимог, в якій просять визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігів, громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.48,62). Позивач в судове засідання не з`явився. Представником позивача до канцелярії суду 16.10.2025 подано заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Подані заяви про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомлені. Про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачі позов визнали, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення ухвалюється судом згідно з таким визнанням. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.02.2025 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.17-18). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 04.09.2025 № 1732 солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] з 21.06.2025 по теперішній час (а.с.19). Позивач зазначає, що шлюб [PERSON] та [PERSON] носив формальний характер, відповідачі досить тривалий час не проживали разом та не вели спільне господарство, а фактичні сімейні стосунки [PERSON] підтримувала з позивачем з кінця жовтня 2024 року та наслідком яких стало народження доньки [PERSON] , [INFO] . Оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, то батьківство [PERSON] , [INFO] записано за правилами ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України і батьком записано [PERSON] . Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Згідно з п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4., п. 2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, відповідно до частини 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що позивач [PERSON] є біологічним батьком дитини, про що не заперечує мати дитини [PERSON] , яка виступає відповідачем у справі та відповідач [PERSON] , який, записаний батьком дитини, а відтак дані позовні вимоги підлягають задоволенню. В частині вимоги позивача про зобов`язання Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки згідно ст.1291 Конституції України та ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання. Виконання судових рішень в цивільних справах є складовою права на справедливий суд та є однією з процесуальних гарантій доступу до суду, а відтак рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання без окремої вказівки про це судом. Окрім того, чинне цивільне процесуальне законодавство визначає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, беруть участь у справі на стороні позивача чи відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін. Враховуючи процесуальний статус Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд позбавлений можливості покладати будь які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права судовим рішенням. Витрати по сплаті судового збору залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved