Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] в особі представника адвоката Чуб В.С. звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 23.09.2021 відносно [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. відкрито виконавче провадження № 66915018 про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 11992,55 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на підставі виконавчого напису №87887 від 03.06.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог чинного законодавства виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, без первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт виникнення та безспірність заборгованості, без доказів отримання ним вимоги кредитора про усунення порушень зобов`язання. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню Ухвалою суду від 29.08.2025 за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Позивач та його представник до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, жодних заяв по суті справи не надсилав.. Розгляд справи за відсутності сторони узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, пояснень по суті позову не подавали. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, справу було розглянуто за відсутності третіх осіб. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснювалось згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 03.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий №87887, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», який є правонаступником ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021, який є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу №20-ФК від 09.07.2020, який є правонаступником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018/, який є правонаступником ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору факторингу №20160524-Г від 24.05.2016, заборгованості за кредитним договором №122830/0005ХSGF від 27.04.2013 за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 в загальній сумі 11992,55 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 7000 грн., заборгованості за відсотками та комісією 3392,55 грн., заборгованості за штрафними санкціями 1550 грн., плати за вчинення виконавчого напису 50,00 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вирішенні позову, суд керується правової позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі №910/10374/17, де суд вказав, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оскільки кредитний договір, на підставі якого був вчинений оскаржуваний виконавчий напис не був посвідчений нотаріально, існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За вище викладених обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису були відсутні, у зв`язку з чим задовольняє вимоги позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу суд виходив з наступного. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги надало суду: договір про надання правничої допомоги від 23.07.2025, специфікація до договору; акт прийому-передачі виконаних робіт, копія квитанції до прибуткового касового ордеру, копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю ДП 5737. Сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку поніс позивач, складає 7000 гривень. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що вказаними доказами підтверджується надання адвокатом професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі, разом з цим суд вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу правничої допомоги, витраченого часу та складності справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи вище наведене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, те що розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу підлягає зменшенню. У зв`язку з викладеним вимога представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді підлягає задоволенню на суму 5000,00 грн. і такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп., який складається з судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved