Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті, [PERSON] , померлого [INFO] . Посилається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Єдиними спадкоємцями після його смерті були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Хустської міської ради Заломський старостинський округ №171/10.3-11 від 04.09.2025року. Однак, у зв`язку із їхньою смертю єдиним спадкоємцем є [PERSON] . Оскільки позивач є онуком спадкодавця, він звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Але при звернені до нотаріуса за оформленням спадщини на вищезазначене майно, йому було видано пояснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що у ного відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Таким чином, у зв`язку з тим, що даний будинок зареєстрований, як колгоспний двір, він позбавлений можливості реалізувати передбачене законом право на спадкування через нотаріуса, тому змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представником адвокатом Лукачко І.Й. подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явилась. Представником за довіреністю Калин А.М. подано клопотання про проведення розгляду справи без участі уповноваженого представника відповідача, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла до 16.12.1993 року, двір може мати статус колгоспного за умови, якщо члени двору працюють у колгоспі. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років поспіль до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включаються час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, а також хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26.06.2025року, [PERSON] , голова колгоспного двору, помер [INFO] . [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Єдиним спадкоємцем після їх смерті був батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2011 р., виданого виконкомом Кошелівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Позивач [PERSON] , є онуком померлого [PERSON] . У довідці, наданої Заломським старостинським округом Хустської міської ради від 04.09.2025 № 171/10.3-11, зазначено, що згідно погосподарської книги в житловому будинку в [ADDRESS] у 1991 році були зареєстровані: [PERSON] , помер [INFO] , дружина: [PERSON] , померла [INFO] , син [PERSON] , помер [INFO] , невістка: [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , мати: [PERSON] , померла [INFO] . Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.03.1990 р. засвідчено, що житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Хустської районної ради народних депутатів № 50 від 14 березня 1990 року. Відповідно до реєстрового напису на свідоцтві жилий будинок в цілому (1/1 частині) зареєстрований в Хустському бюро технічної інвентаризації на праві власності колгоспного двору за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , 20 березня 1990 року за реєстровим №461 в реєстрову книгу №2, стор. 165. Одночасно такий документ як свідоцтво про право власності на колгоспний двір не може бути прийнятий як такий, що посвідчує право власності кожного з членів колгоспного двору на житловий будинок, оскільки для визначення кола співвласників житлового будинку після припинення колгоспних дворів потрібно встановлювати низку юридичних фактів. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті батька та матері, він не має можливості оформити майнові права на будинок. Роз`ясненням приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Шкарампота В.Д. від 30.09.2025 р. стверджується, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок при оформленні спадщини. Позивач замовив технічну інвентаризацію на зазначений житловий будинок, був виготовлений технічний паспорт №1562 від 24.09.2025р. У довідці оцінювача від 05.09.2025 р., інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими спорудами становить 97216 грн. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.09.2025р. №82713270, спадкова справа після померлого [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Шкарпампота В.Д.. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Матеріали справи містять технічний паспорт, складений станом на 18.01.2024 р., відповідно до якого домоволодіння самовільних побудов не має. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації житлового будинку перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved