Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом вказуючи, що з 30 листопада 2024 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного життя в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, тому майже одразу почали проживати окремо. Питання забезпечення сім`ї завжди стояло гостро. Відповідач матеріально не підтримував її під час пологів, не забирав з пологового будинку та до цього часу навіть не бачив дитини. Зазначає, що всі повсякденні клопоти та процес догляду за новонародженим повністю припадає на її плечі. Також, зважаючи на те, що після народження сина вона не має можливості працювати, тому їй складно самотужки забезпечувати дитину всім необхідним. При цьому, відповідач, будучи працездатним молодим чоловіком, який має достатній дохід, інших осіб на утриманні не має самоусунувся від виконання будь яких батьківських обов`язків по відношенню до їхнього новонародженого сина. Тому, з огляду на зазначені обставини, вимушена звернутись до суду з відповідним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 7 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить його власноручний підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов не надходило, як і будь яких інших заяв чи клопотань. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 30 листопада 2024 року сторони по справі зареєстровали шлюб, який рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 30 червня 2025 року було розірвано. [INFO] від спільного життя в шлюбі у сторін народився син [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що було видане 03 вересня 2025 року Корецьким відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з довідкою № 18-01-15/02-374, що була видана 29 вересня 2025 року Користівським старостинським округом Корецької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , та до складу її сім`ї, крім інших, належить син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із ч. 1\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаною нормою не передбачено звільнення від такого обов`язку в разі неможливості його виконання. Згідно ч. 2, 3\~ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Враховуючи те, що домовленості між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання спільного сина не досягнуто, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік»\~встановлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком до 6 років 2 563 гривні. Згідно з ч. 1 та 2\~статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи інтереси дитини сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що відповідач, як працездатний, молодий чоловік спроможний сплачувати аліменти. А тому, вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Обґрунтовуючи необхідність стягнення аліментів в розмірі 7 000 грн. (більшому ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів), позивачка посилається на те, що після народження дитини вона не має змоги працювати, відповідно, отримувати дохід. Також вказує, що відповідач має достатній дохід. Однак, зважаючи на відсутність даних про наявність у відповідача достатнього доходу та можливості сплачувати аліменти у розмірі значно більшому ніж мінімальний рекомендований, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно з ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved