Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

29 серпня 2025 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Після розірвання ними шлюбу позивач проживає і перебуває на утриманні матері. На даний час позивач досяг повноліття, однак продовжую навчатися на ІІ курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання факультету Інженерії програмного забезпечення Луцького національного технічного університету, що підтверджується довідкою від 19.06.2025 № 660576, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, придбання продуктів харчування, одягу, канцтоварів, проїзд між місцем навчання та місцем проживання і додому на канікули, та інше. Позивач навчається на денній формі, тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідно до вказаної вище довідки позивач закінчує навчання 30 червня 2028 року. Позивач вважає, що відповідач має можливість матеріально утримувати позивача, оскільки він є працездатним. На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів, як на повнолітнього сина, що продовжує навчання. у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення позивачем навчання. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2025 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить судове засідання провести без його участі, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 28). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] є батьками позивача[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії Серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с. 6). Згідно довідки № 660576 від 19 червня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , є студентом та навчається на ІІ курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання факультету Інженерії програмного забезпечення Луцького національного технічного університету. Дата завершення здобуття освіти 30.06.2028 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на встановлення судом факту настання повноліття [PERSON] , [INFO] , продовження ним навчання у начальному закладі, наявності в повнолітнього сина потреби в додаткових витратах у зв`язку з навчанням (що включають в себе витрати на харчування, придбання підручників, канцтоварів, проїзд, оплату освітньої послуги та оплату проживання в гуртожитку) та наявності у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти, суд вважає, що вимога позивача про призначення аліментів підлягає задоволенню. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу щомісячно в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина на період його навчання або до досягнення 23-річного віку. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання [PERSON] свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved