Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.12.2024 їй стало відомо про відкрите виконавче провадження №68063695, у зв`язку з блокуванням пенсійного рахунку. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2024 року по цивільній справі № 333/10498/24 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 16985 від 15.06.2021 року про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості у розмірі 11777грн 77 коп., на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Відповідно до листа приватного виконавця № 16959 від 07.04.2025 року за ВП № 68063695 з неї було стягнуто на користь відповідача 4042 грн 33 коп. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 19.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву, а також заяв чи будь-яких інших клопотань не подав. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Тому суд вважає, що слід згідно\~ст.280 ЦПК України, слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2025 року у справі №333/10498/24 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.№16985 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості у розмірі 11\~777,77 грн. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. від 07.04.2025 року №16959, на виконанні перебуває виконавче провадження №68063695 з примусового виконання виконавчого напису №16985, виданого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 11\~777,77 грн. На депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в загальному розмірі 4946,56 грн., стягнені шляхом винесення платіжних інструкцій на списання коштів з розрахункових рахунків боржника, а саме: 500,00 грн. витрати виконавчого провадження; 4042,33 грн. кошти, перераховані в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем, згідно виконавчого документа; 404,23 грн. основна винагорода приватного виконавця. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Позивач звернувся до суду з позовом про повернення безпідставно стягнутої з нього суми заборгованості за виконавчим написом, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі\~статті 1212 ЦК України\~тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Як свідчить аналіз матеріалів справи, виконавчий напис, відповідно до якого з позивача стягнуто 4042,32 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, визнано таким, що не підлягає виконанню, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2025 року у справі №333/10498/24. Відтак суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача сплаченої суми боргу в розмірі 4042,32 грн., які перераховані на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 969,00 грн. Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 4 000 грн. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги та представництва від 04.12.2024 року, який укладено між [PERSON] та адвокатом Трачук Н.І., акт приймання виконання робіт за договором про надання правничої допомоги та представництво від 14.05.2025 року, ордер на надання правничої допомоги серії АР №1235032, квитанцію №355641 від 14.05.2025 року на суму 4000,00 гривень. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial