Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 серпня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Споживчий Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява подана через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що 22 лютого 2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22.02.2025-100002320, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 2000 гривень строком на 168 днів та зі сплатою процентів та комісії. Відповідач підписала Кредитний договір (оферту), Заявку на отримання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, кредит не повернула, проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку з чим у неї на момент звернення до суду утворилася заборгованість в розмірі 16 740 гривень, яка складається з: 6 000 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 140 гривень\~- заборгованість по процентам; 840,00 гривень\~- додаткової комісії; 2 760,00 гривень\~- неустойка за невиконання зобов`язань. \~ \~ \~ \~Наразі відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку представника позивача, є порушенням законних прав ТОВ «Споживчий центр». \~ \~ \~ \~На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №22.02.2025-100002320 від 22 лютого 2025 року у розмірі 16 740 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. \~ \~ \~ \~Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. \~ \~ \~ \~Представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7\~ст. 43 ЦПК України\~та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~За наявності всіх умов, передбачених\~ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Суд установив, що 22 лютого 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №22.02.2025-100002320, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на веб-сайті кредитодавця в загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на веб-сайті кредитодавця; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаному при його ідентифікації на сайті. \~ \~ \~ \~Електронний підпис позичальника - одноразовий ідентифікатор, отриманий в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] (E733). \~ \~ \~ \~Основні умови кредитного договору №22.02.2025-100002320від 22 лютого 2025 року: \~ \~ \~ \~- кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п. 3.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти); \~ \~ \~ \~- кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-2990 (п. 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти); \~ \~ \~ \~- сума кредиту: 2 000 гривень (п. 2 Заявки до Кредитного договору); \~ \~ \~ \~- строк, на який надається кредит 168 днів з дати його надання (п. 3 Заявки до Кредитного договору); \~ \~ \~ \~- дата повернення (виплати) кредиту\~08 серпня 2025 (п. 4 Заявки до Кредитного договору); \~ \~ \~ \~- процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 6 Заявки до Кредитного договору); \~ \~ \~ \~- процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 7 Заявки до Кредитного договору); \~ \~ \~ \~- комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі «Комісія за надання», «Комісія»; економічна сутність плата за надання Кредиту) 7% від суми кредиту та дорівнює 140 гривень. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів (п. 8 Заявки до Кредитного договору); \~ \~ \~ \~- денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.92% (денна процентна ставка) = (3080 / 2000)/ 168 ? 100%. (п. 12 Заявки до Кредитного договору); \~ \~ \~ \~-неустойка: 30 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. (п. 17 Заявки до Кредитного договору). \~ \~ \~ \~Крім того, 26 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до ТзОВ «Споживчий центр» із пропозицією укласти додатковий договір до кредитного договору № 22.02.2025-100002320 від 22 лютого 2025 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1.1 зазначеного додаткового договору, з дати його укладення сума кредиту становила 3 000 гривень. \~ \~ \~ \~У подальшому, пропозицією про укладення додаткового договору від 27 лютого 2025 року, розмір кредиту було збільшено до 4 500 гривень. \~ \~ \~ \~Надалі, 28 лютого 2025 року, на підставі чергової пропозиції про укладення додаткового договору, суму кредиту було збільшено до 6\~000 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором договору № 22.02.2025-100002320 від 22 лютого 2025 року розмір заборгованості [PERSON] становить 16 740 гривень, з яких: 6 000 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 140 гривень\~- заборгованість по процентам; 840\~гривень - комісія за обслуговування кредиту; 2 760 гривень- неустойка. \~ \~ \~ \~Частиною 2\~статті 11 Цивільного кодексу України\~визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). \~ \~ \~ \~Стаття 627 ЦК України\~визначає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. \~ \~ \~ \~Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». \~ \~ \~ \~Згідно з п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. \~ \~ \~ \~Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. \~ \~ \~ \~Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. \~ \~ \~ \~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Згідно приписів ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору № 22.02.2025-100002320 від 22 лютого 2025 року, та з урахуванням додаткових угод до кредитного договору отримала кредит в розмірі 6\~000 гривень, однак в обумовлений договором строк кредит не повернула, проценти на користування кредитними коштами не сплатила, а тому позов в частині вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту (6\~000 гривень) та процентах за користування кредитом (7140 гривень) підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Позивач також заявляє вимогу про стягнення 2\~760 гривень неустойки, однак ані в позовній заяві, ані в довідці-розрахунку не зазначено періоду нарахування неустойки. \~ \~ \~ \~Крім того, неустойка нарахована позивачем в період дії воєнного стану. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. \~ \~ \~ \~Оскільки неустойка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п. 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~звільняється від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, неустойки. \~ \~ \~ \~Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки слід відмовити. \~ \~ \~ \~Щодо стягнення заборгованості за комісією. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з цим позовом, ТзОВ «Споживчий центр» заявляє до стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту в розмірі 840 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. \~ \~ \~ \~До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). \~ \~ \~ \~Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. \~ \~ \~ \~На виконання вимог, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. \~ \~ \~ \~Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. \~ \~ \~ \~За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (такий правовий висновок викладений в п. 28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17). \~ \~ \~ \~У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (такий правовий висновок викладений в п. 31.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19). \~ \~ \~ \~Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. \~ \~ \~ \~Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. \~ \~ \~ \~З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (пункти 29-31). \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що умова кредитних договорів щодо обов`язку відповідача сплачувати банку щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості по суті є платою позичальника за надання інформації щодо її кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена законом, та плату за дії, які вчиняються позичальником на користь кредитодавця, є прямою економічною метою останнього і не становлять платної банківської послуги. А тому, такі умови кредитного договору є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». \~ \~ \~ \~З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості. \~ \~ \~ \~Отже, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № №22.02.2025-100002320 від 22 жовтня 2025 року становить 13 140 гривень, з яких 6\~000 гривень\~- тіло кредиту; 7 140 гривень\~- проценти на користування кредитом. \~ \~ \~ \~З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий центр» заборгованості в розмірі 13 140 гривень. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2\~ст. 141 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (на 78,49 % від ціни позову), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1901,03 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial