Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрувала тим, що її цивільному чоловіку [PERSON] належало вищевказане майно. [INFO] [PERSON] помер. Після його серті відкилася спадщина за законом на все належне йому майно. Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги, шляхом постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкритя спадщини. Спадкоємці за законом першої черги, діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] , подали приватному нотарусу [PERSON] заяви про те, що спадщину за законом вони не приймали і на неї не претендують. Однак, в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за законом, з тих підстав, що нею не підтверджено факт проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст. 1264 ЦК України. У зв`язку з вищевказаним просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак 10.10.2025 року на адресу суду від них надійшли клопотання (а.с. 51, 54), в яких вони позов визнали, просили розгляд справи провести без їх участі. Додатково повідомили, що спадщину за законом після смерті батька [PERSON] вони не приймали і на неї не претендують. Свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є знайомими та сусідами позивача, в судовому засіданні ствердили, що знають позивача [PERSON] та знали її цивільного чоловіка [PERSON] . Вказали, що з серпня 2002 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом в будинку по [ADDRESS] однією сім`єю як чоловік і жінка, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі, матеріально підтримували одне одного. Недовго до смерті [PERSON] . [PERSON] здійснювала догляд за ним. Також провела його похорон, встановила нагробний пам`ятник на могилі покійного. На даний час проживає в спадковому будинку та користується всім майном покійного. Вислухавши думку позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Нижнівською сільською радою 20.02.2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 17.10.2006 року за №\~82, зареєстрованим в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 17906498 від 20.02.2007 року, [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) на праві приватної власності належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] (а.с. 3). Дані відомості також підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 436169009 від 21.07.2025 року (а.с. 4). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~довідок Нижнівського\~стаостинського округу\~№ 15\~Тлумацької міської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області №\~592\~від 18.07.2025\~року (а.с.\~7)\~та №\~595\~від 22.07.2025\~року (а.с.\~8)\~ [PERSON] \~(позивач)\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] з\~30.03.2017\~року,\~але проживала\~без реєстрації\~у даному\~домоволодінні з\~2002\~року.\~ [PERSON] \~був зареєстрований\~та проживав\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~На день\~його смерті\~за вказаною\~адресою були\~зареєстровані:\~голова двору\~ [PERSON] (спадкодавець,\~цивільний чоловік\~позивача),\~ [INFO] , співмешканка [PERSON] (позивач), [INFO] . З 2002 року разом із [PERSON] постійно проживала однією сім`єю [PERSON] , вони вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі, матеріально підтримували одне одного. [PERSON] незадовго до смерті [PERSON] здійснювала за ним догляд, проводила його похорон, встановила нагробний пам`ятник, по даний час проживає у спадковому будинку, користується всім майном покійного [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] в Нижнівській сільській раді не посвідчувався. Також про факт спільного проживання [PERSON] (позивач) разом з [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) з серпня 2002 року по день його смерті однією сім`єю як чоловік і жінка, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, в будинку по [ADDRESS] ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Із добутих по справі доказів, суд вбачає достатні підстави для встановлення факту спільного проживання\~ [PERSON] \~(позивач) разом з [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) однією сім`єю як чоловік і жінка, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, в будинку по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00052490702 від 18.07.20225 року (а.с. 38) [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) з 04.01.1986 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 16.05.1995 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №№ 0052490789, 00052490760 від 18.07.2025 року (а.с. 34, 36) [PERSON] (відповідач) народилася [INFO] , а [PERSON] (відповідач) народився [INFO] , і їхніми батьками вказано [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) та [PERSON] . Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00052490660 від 18.07.2025 року (а.с. 37) [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) з 15.09.1995 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 24.02.1999 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до копії спадкової справи № 125/2025, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача) (а.с. 28-43) [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка бажає прийняти спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. [PERSON] (відповідач, дочка покійного) та [PERSON] (відповідач, син покійного) 18.07.2025 року подали приватному нотаріусу Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. заяви (а.с. 33, 35), в яких вказали, що спадщину після смерті батька вони не прийняли і приймати не бажають, не заперечують, щоб спадщину успадкувала співмешканка їхнього батька [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] (спадкодавець, цивільний чоловік позивача), у зв`язку з тим, що спадкоємцем [PERSON] не підтверджено факт проживання в будинку спадкодавця бальше п`яти років, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за № 270/02-31 від 18.07.2025 року (а.с.\~9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved