Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. 08 вересня 2025 року постановлено рішення, яким позов [PERSON] було задоволено. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення та передачі [PERSON] ключів від вищевказаної квартири. Стягнуто з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 1 211 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. Представник позивача 11.09.2025 звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №761/43274/24, а саме стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн. Положеннями ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача зазначає, що суд стягнув з відповідача 15 000,00 грн. по наданим доказам, які були подані одночасно з позовною заявою. Відповідно до умов договору про надання правової допомоги, [PERSON] також поніс витрати по складанню та подачею до суду відповіді на відзив та за представницькі дії свого представника. Відповідно графіку судових засідань справа призначалась до розгляду сім разів та представником було здійснено шість представницьких дій і він з`являвся до суду. [PERSON] було сплачено по 2 000,00 грн. (за представницькі дії) 01.04.2025, 27.02.2025, 06.05.2025, 26.08.2025,08.09.2025. Також позивачем було сплачено за складання та подачу відповіді на відзив 5 000,00 грн. 24.03.2025. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Разом з тим, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем до суду подано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось. Як свідчать матеріали справи, між позивачем [PERSON] та адвокатом Геря Олегом Юрійовичем укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/43274/24. Відповідно до договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу. Як вбачається з попереднього розрахунку витрат позивачем на професійну правничу допомогу адвоката у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення становить 15 000 грн. 00 коп. Відповідно до договору про надання правової допомоги вбачається, що кожна представницька дія в суді представника підлягає оплаті в розмірі 2 000, 00 грн. Як вже зазначалось 11.09.2025 через систему «Електронний суд» подана заява про долучення доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме квитанції: №@2PL713022 від 27.02.2025 у розмірі 2 000, 00 грн.; №@2PL060799 від 08.09.2025 у розмірі 2 000, 00 грн.; №@2PL475150 від 24.03.2025у розмірі 5 000, 00 грн.; №@2PL370033 від 26.08.2025 у розмірі 2 000, 00 грн.; №@2PL856521 від 07.07.2025 у розмірі 2 000, 00 грн.; №@2PL148101 від 06.05.2025 у розмірі 2 000, 00 грн.; №@2PL621936 від 01.04.2025 у розмірі 2 000, 00 грн. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] таких витрат у розмірі 17 000 грн. 00 грн.

Outcome: approved