Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

28 серпня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія\~«Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача: [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) заборгованість за Кредитним договором № 4369662 від 07.04.2021 року, в сумі: 18300 грн., на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN [NUMBER] в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) та стягнути з відповідача: \~ \~ \~ \~ [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та суми 8000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN [NUMBER] в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614). Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що 07.04.2021\~року між\~фізичною особою\~позичальником:\~ [PERSON] та\~ТОВ «Мілоан»\~був укладений\~кредитний договір\~№ 4369662,\~згідно з\~умовами якого\~відповідач отримав\~4000\~грн.,\~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом\~та інших\~платежів та\~можливих штрафних\~санкцій,\~що передбачені\~Кредитним договором.\~Відповідно до\~графіку сплати\~кредитних коштів\~повернення кредиту\~та сплати\~комісії і\~процентів Відповідачем\~не було\~внесено.\~ТОВ «Мілоан»\~умови Кредитного\~договору виконав\~в повному\~обсязі,\~надавши Відповідачеві\~кредит на\~потрібну їй\~суму.\~Відповідач зі\~свого боку\~не виконав\~умов Кредитного\~договору. Враховуючи ці\~обставини,\~умови чинного\~законодавства та\~п.\~3.2.6.\~Кредитного договору №\~4369662\~від 07.04.2021\~року Позикодавець\~має право\~відступати,\~передавати,\~будь-яким\~іншим чином\~відчужувати,\~а також\~передавати в\~заставу свої\~права за\~цим договором\~(повністю\~або частково)\~на користь\~третіх осіб\~в будь-який\~час протягом\~строку дії\~цього Договору\~без згоди\~Позичальника.\~п.\~7.1.\~Кредитного договору\~№ 4369662\~від 07.04.2021\~року визначає,\~що Цей\~Договір набуває\~чинності з\~моменту його\~укладення в\~електронній формі,\~а права\~та обов`язки\~сторін,\~що ним\~обумовлені,\~з моменту\~переказу кредитних\~коштів на\~картковий рахунок\~Позичальника і\~діє до\~повного виконання\~Сторонами своїх\~зобов`язань.\~Укладаючи Кредитний\~договір Відповідач\~та ТОВ\~«Мілоан» вчинили\~дії визначені\~ст.\~11\~та ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Відповідач підписав\~Кредитний договір\~шляхом використання\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором.\~З огляду\~на викладене,\~позивач зазначає,\~що договір\~про надання\~кредиту підписаний\~відповідачем за\~допомогою одноразового\~ідентифікатора,\~тобто належними\~та допустимими\~доказами підтверджено\~укладання між\~сторонами спірного\~правочину.\~Без отримання\~листа на\~адресу електронної\~пошти та/або\~смс -\~повідомлення,\~без здійснення\~входу на\~сайт товариства\~за допомогою\~логіна особистого\~кабінету і\~пароля особистого\~кабінету кредитний\~договір між\~ТОВ Мілоан\~та Відповідачем\~не був\~би укладений.\~Після чого,\~укладений кредитний\~договір було\~розміщено в\~особистому кабінеті\~Відповідача,\~якому в\~свою чергу\~були перераховані\~кошти,\~відповідно до\~умов п.2.1\~Кредитного договору\~шляхом безготівкового\~переказу на\~рахунок платіжної\~карти Позичальника,\~що підтверджується\~Платіжним дорученням\~на користь\~Відповідача від\~ТОВ Мілоан.\~Підтвердженням добровільного\~укладення Відповідачем\~даного Договору\~підтверджує Анкета-заява\~на кредит\~№ 4369662\~Позичальника від\~07.04.2021\~року,\~що заповнена\~Відповідачем.\~Таким чином,\~відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~02.07.2021\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал»\~відповідно до\~чинного законодавства\~України укладений\~Договір відступлення\~прав вимоги\~№73-МЛ\~від 02.07.2021\~р.\~Відповідно до\~умов даного\~Договору відбулося\~відступлення права\~вимоги і\~за Кредитним\~договором №\~4369662\~від 07.04.2021\~року,\~що укладений\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~Відповідачем.\~Варто зазначити,\~що сума\~та розрахунок\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№ 4369662\~від 07.04.2021\~року було\~передано Позивачу\~від первинного\~кредитора ТОВ\~«Мілоан» згідно\~Договору відступлення\~прав вимоги\~№73-МЛ\~від 02.07.2021\~р.\~Сума заборгованості\~Відповідача становить\~18300\~грн.,\~відповідно до\~Витягу з\~реєстру Боржників\~до Договору\~відступлення прав\~вимоги №73-МЛ\~від 02.07.2021\~р.\~з них:\~1.\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~-\~4000\~грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 13500 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить - 800 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 20909091/757 від 15.07.2025 р. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 28 серпня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 05 вересня 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 1568 від 02 вересня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 03 жовтня 2025 року судове засідання у даній справі було відкладено із-за неявки відповідача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Капітал" повноважного представника в судове засідання 05 листопада 2025 року не направив, проте 01 жовтня 2025 року засобами електронного суду представником ТОВ "ФК "Кредит Капітал" адвокатом Усенко М.І. подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, підтримання позовних вимог та згода на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 05 листопада 2025 року позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 07 квітня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4369662. (а.с. 7-10 зворот) Відповідно до п. 1.1 даного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі -кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000.00 грн. Пунктами 1.3 та 1.4 договору сторони погодили, що кредит надається строком на 15 днів з 07.04.2021 року, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 22.04.2021. Відповідно п. 1.5.1 договору \~ \~ \~ \~комісія за надання кредиту: 800.00 грн., яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 1500.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6 договору Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Так, відповідно п. 2.2.1. договору Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Згідно п. 2.2.2. \~ \~ \~ \~договору нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з передбачених п.2.2.3 Договору. Відповідно п. 2.1. договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Такі ж положення щодо кредитування містить і паспорт споживчого кредиту (а.с.12) Додатком №1 до договору про споживчий кредит № 4369662 від 07.04.2021 р. "Графік платежів" визначено розмір та дату платежів за договором (а.с.11) Договір № 4369662 від 07.04.2021 року про споживчий кредит підписано відповідачем [PERSON] аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, послідовністю дій в інформаційній системі та анкетою-заявою на кредит (а.с. 13, 14, 14 зворот) Отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 4000 грн. підтверджується копією платіжного доручення № 43304501 від 07.04.2021 року про переказ коштів згідно договору 4369662 на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] (а.с. 15). Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за період з 07.04.2021 р. по 21.06.2021 року та виписки з особового рахунку за кредитним договором № 4369662 станом на 24 липня 2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 18300 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн.; заборгованість за процентами - 13500 грн., заборгованість за комісією - 800 грн. (а.с. 16-17) Також судом\~встановлено,\~що 02 липня\~2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Мілоан» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~Кредит -\~Капітал» було\~укладено Договір\~відступлення прав\~вимоги №\~73-МЛ,\~відповідно умов\~якого ТОВ\~«Мілоан» (первісний\~кредитор)\~відступило ТОВ\~«Фінансова компанія\~Кредит -\~Капітал» право\~грошової вимоги\~до позичальників,\~в тому\~числі за\~Договором про\~споживчий кредит\~№ \~4369662від 07.04.2021 року,\~що укладений\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~позичальником [PERSON] ,за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах Боржників, та підтверджується наданою позивачем копією договору відступлення прав вимоги, актом прийому-передачі реєстру боржників, платіжної інструкції про оплату за відступлення прав вимоги та витягом з реєстру боржників до цього договору, де під номером 2265 зазначено [PERSON] , ІПН [NUMBER] , дата народження [INFO] , номер кредитного договору 4369662, дата укладення договору 07.04.2021, сума виданого кредиту 4000 грн., залишок по тілу кредиту 4000 грн, залишок по відсотках 13500 грн., залишок по комісії 800 грн., загальна сума заборгованості 18300 грн., (а.с. 18-29). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору про споживчий кредит № 4369662 від 07.04.2021 року отримав в ТОВ "Мілоан" кредит у розмірі 4000 грн. на умовах визначених договором, однак взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Заборгованість за даним кредитним договором, станом на час укладення договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02 липня 2021 року, становила 18300 грн., з яких сума заборгованості за основним зобов`язанням становить 4000 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами - 13500 грн., та 800 грн. комісії. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, будь-кому з кредиторів, які б спростовували зазначені розрахунки заборгованості, відповідач суду не надав. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами\~Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року\~(із змінами та доповненнями). З огляду на положення частини 1\~статті 202 Цивільного кодексу України\~укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4\~статті 202 Цивільного кодексу України\~передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що\~статтею 204 ЦК України \~регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих у кредит та нарахованих відсотків. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Крім того, згідно з п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої\~статті 58 ЦПК України\~сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша\~статті 60 ЦПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій\~статті 62 ЦПК України. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі\~статтею 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~\~у разі задоволення позову - на відповідача;\~\~у разі відмови в позові - на позивача;\~\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої\~статті 137 ЦПК України). Такі правові позиції викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Вказана судова практика є незмінною. Згідно вимог ст.\~137, ст.\~141 ЦПК України\~зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження\~надання та\~понесення витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~позивачем надано:\~копії договору\~про надання\~правової (правничої)\~допомоги №\~0107\~ від\~01\~липня 2025\~року,\~укладеного між\~ТОВ "ФК\~Кредит-Капітал"\~та Адвокатським\~об`єднанням\~"Апологет",\~копію акта № Д/596 про надання послуг (правничої допомоги) від від 24 липня 2025 року, детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги № № 0107\~ від\~01\~липня 2025\~року від 24 липня 2025 року, відповідно яких вартість наданої професійної правничої допомоги по даній справі оцінюється в сумі 8000 грн. Таким чином, позивачем надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, які також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved