Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

В серпні 2024 року [PERSON] звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачів ТОВ «Митап», ТОВ «Еталонавто» про стягнення в солідарному порядку моральної шкоди, завданої смертю її батька [PERSON] в розмірі 500 000,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 14.06.2020 водій [PERSON] , керуючи автобусом «РУТА-25», д.н.з. [NUMBER] , який належав ТОВ «Митап», рухаючись в м. Миколаєві по просп. Богоявленському здійснив наїзд на [PERSON] , який в результаті наїзду загинув на місці події. При цьому водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Еталонавто», яке здійснювало перевезення за вказаним маршрутом. Згідно обвинувального акту відносно [PERSON] дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення останнім вимог п. 2.3б, п. 12.3 ПДР України. 18.01.2024 Корабельним районним судом м. Миколаєва винесено ухвалу, якою постановлено кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі смертю обвинуваченого. Позивач зазначає, що внаслідок загибелі її батька [PERSON] їй було завдано моральної шкоди, яка полягала в моральних стражданнях внаслідок загибелі близької людини, яку вона оцінює в 500 000,00 грн. На переконання позивача, компенсувати їй завдану моральну шкоду повинні ТОВ «Митап» та ТОВ «Еталонавто» як власник джерела підвищеної небезпеки та як роботодавець винуватця ДТП відповідно. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась із даним позовом до суду. Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29.08.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі; витребувано з Корабельного районного суду м. Миколаєва кримінальну справу № 488/3547/20; витребувано у ТОВ "Митап" копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Рута-25», р.н. [NUMBER] серії САО від 18.09.2012; витребувано у ТОВ «Еталонавто»: належним чином завірену копію протоколу та/або наказу та/або рішення щодо прийняття на роботу в ТОВ «ЕТАЛОНАВТО» працівника [PERSON] ; письмові відомості про те чи здійснювало ТОВ «ЕТАЛОНАВТО» діяльність з перевезення вантажів/пасажирів у м. Миколаєві станом на 14.06-15.06.2020 року; належним чином завірену копію наказу про закріплення автомобіля «Рута-25», р.н. [NUMBER] за працівником ТОВ «ЕТАЛОНАВТО» [PERSON] ; копії документів що підтверджують право користування ТОВ «ЕТАЛОНАВТО» транспортним засобом «Рута-25», р.н. [NUMBER] , що належить ТОВ «Митап» станом на 14.06.2020 (договір оренди, тощо); копії документів, що містять інформацію про укладення договору обов`язкового /добровільного страхування транспортного засобу «Рута-25», р.н. [NUMBER] станом на 14.06.2020 (страховий поліс, тощо); у разі наявності інформації про отримання за таким договором страхових виплат щодо ДТП, що сталася 14.06.2020 - надати відповідні копії документів. 15.10.2024 надійшов відзив від представника ТОВ «Еталонавто», згідно якого він позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі в частині вимог до нього. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що транспортний засіб «Рута-25., д.н.з. [NUMBER] , станом на 14.06.2020 не використовувався товариством у господарській діяльності для перевезення пасажирів, та [PERSON] , що керував вказаним транспортним засобом, не є найманим працівником ТОВ «Еталонавто». Відповідно вважає, що товариство не може нести будь-яку відповідальність за дії чи бездіяльність інших осіб, не є належним відповідачем по даній справі. Оскільки [PERSON] не був найманим працівником ТОВ «Еталонавто», вказане товариство не має можливості надати суду запитувані документи. 29.10.2024 витребувані матеріали кримінальної справи № 488/3547/20 надійшли на адресу суду. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2024 представник позивача [PERSON] адвокат Лабик Р.Р. приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції. 25.11.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника ТОВ «Митап» адвоката Колесник Ю.В., згідно якого вона позовні вимоги до даного товариства не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази того, що саме внаслідок дії водія транспортного засобу «Рута», який належить ТОВ «Митап», було заподіяно смерть [PERSON] . Також зазначала, що навіть у випадку доведення вказаної обставини, зазначене товариство є належним відповідачем по даній справі, оскільки 17.04.2015 між ТОВ «Митап» та ТОВ «Еталонавто» було укладено договір оренди вищезазначеного транспортного засобу. В період дії даного договору і трапилась ДТП. При цьому, використання автомобіля Рута-25, д.н.з. [NUMBER] , саме ТОВ «Еталонавто», та його водієм був [PERSON] , підтверджується подорожнім листом № 860053, копію якого долучено до відзиву. Додатково представник відповідача зауважувала, що автомобіль Рута-25 був застрахований, так само як і цвільно-правова відповідальність водія [PERSON] , проте про отримання страхових виплат позивач жодним чином не зазначає та не враховує їх розмір при визначенні суми завданої їй моральної шкоди. Ухвалою суду від 26.11.2024 постановлено витребувати: - у ТОВ «Еталонавто»: письмові відомості про те, чи перебував водій [PERSON] , [INFO] , у трудових відносинах з товариством станом на дату ДТП (14.06.2020) з підтверджуючими документами; письмові відомості про те, на якій підставі було передано в користування водію [PERSON] , [INFO] , автомобіль «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату ДТП (14.06.2020) з підтверджуючими документами; письмові відомості про те, які обов`язки виконував водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] ,станом на дату ДТП (14.06.2020) з підтверджуючими документами; виписки з банківського рахунку, прибуткові касові ордери, видаткові касові ордери, згідно яких відбувались розрахунки між товариством та [PERSON] , [INFO] , в період з 01.03.2020 по 01.09.2020; копію договору оренди автомобіля «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , укладений між ТОВ «Митап» і ТОВ «Еталонавто», діючий станом на дату ДТП (14.06.2020); - у ТОВ «Митап» договір оренди автомобіля «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , укладений між ТОВ «Митап» і ТОВ «Еталонавто», діючий станом на дату ДТП (14.06.2020); - у Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; - у Головного управління ДПС в Миколаївській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік, подану [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . - у РСЦ ГСЦ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях відомості щодо належного користувача транспортного засобу - автобусу марки «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 14.06.2020, та копію договору оренди транспортного засобу, на підставі якого був виданий тимчасовий реєстраційний талон серії [NUMBER] . - у Миколаївської міської ради інформацію щодо договорів з перевізником ТОВ «Еталонавто», ЄДРПОУ 35107148, які були чинним станом на 14.06.2020та наявності в переліку транспортних засобів автобусу марки «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] . - у Управління трансбезпеки у Миколаївській області відомості щодо наявності інформації про здійснення пасажирських перевезень ТОВ «Еталонавто» транспортним засобом автобусом марки «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 14.06.2020. - у ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» інформацію щодо наявності діючих станом на 14.06.2020 договорів страхування (страхових полісів), виданих на автобус марки «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , та водія [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та розмір грошових коштів, отриманих в якості страхового відшкодування за ними, зокрема моральної шкоди; у разі укладення мирової угоди щодо розміру шкоди - матеріали угоди. - у ПАТ «НАСК «Оранта» інформацію щодо наявності діючих станом на 14.06.2020 договорів страхування (страхових полісів), виданих на автобус марки «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , та водія [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та розмір грошових коштів, отриманих в якості страхового відшкодування за ними, зокрема моральної шкоди; у разі укладення мирової угоди щодо розміру шкоди - матеріали угоди. 27.12.2024 від Миколаївської міської ради надійшло повідомлення, що у зв`язку із воєнним станом оригінали договорів, зареєстрованих у секторі приймання, обліку та організації роботи з документами загального відділу департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів ММР за 2020-2022 не зберігалися. Аварійна ситуація в роботі серверного обладнання у 2024 році призвела до втрати даних системи АСКОД. Тому неможливо підтвердити наявність в договорі між ВК ММР та перевізником ТОВ «Еталонавто», який був чинним станом на 14.06.2020 зазначеного у запиті транспортного засобу - автобусу марки «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] . 24.01.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшла інформація про відсутність відомостей в обліковій картці [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2020 по 31.12.2020. 24.01.2025 від ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшла копія страхового полісу № ЕР-200164530, копія страхового акту від 11.03.2021, копія договору про врегулювання страхового випадку за договором ОСЦПВ №200164530 від 11.03.2021 та копія платіжної інструкції від 12.03.2021 на суму 200 305,80 грн., отримувачем в якій зазначено [PERSON] 27.01.2025 від Головного управління ДПС в Миколаївській області суду надійшло повідомлення про відсутність відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків щодо [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за 2020 рік та відсутність податкової декларації про його майновий стан і доходи за 2020 рік. 03.02.2025 від ТОВ «Еталонавто» на виконання ухвали суду надійшла заява, в якій відповідач заперечує факт трудових відносин та проведення розрахунків з [PERSON] та ТОВ «Еталонавто» повідомляє про неможливість надання договору оренди автомобіля «Рута 25», діючого на 14.06.2020 у зв`язку з його відсутністю. 04.02.2025 від ПАТ «НАСК «Оранта» надійшла інформація щодо відсутності діючих станом на 14.06.2020 договорів страхування відносно автобусу марки «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , та водія [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . 07.02.2025 від ТОВ «Митап» надійшли додаткові пояснення, згідно яких договір оренди автомобіля «Рута 25», реєстраційний номер [NUMBER] , укладений між ТОВ «Митап» і ТОВ «Еталонавто», діючий станом на дату ДТП (14.06.2020) неможливо надати у зв`язку із втратою документа. 20.03.2025 від відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла відповідь на ухвалу від 26.11.2024,згідно якої рейдова перевірка від 14.06.2020 відносно перевізників ТОВ «МИТАП» та «Елатонавто» працівниками Укртрансбезпеки в Миколаївській області не проводилась, відповідно акти щодо порушень автомобільного законодавства України за участю автобуса Рута-25, р/н [NUMBER] не складалась. Інші дані про використання зазначеними вище підприємствами вказаного транспортного засобу станом на 14.06.2020 відсутні. 24.03.2025 від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла відповідь на ухвалу суду, згідно якої станом на 14.03.2020 за відомостями, які містяться в Укртрансбезпеці, т/з Рута-25, р/н [NUMBER] , був заявлений як такий, що використовувався ТОВ «Еталонавто», яке має чинну ліцензію серії АД № 076826, строк дії: 03.10.2012 - необмежений, з дозволеним видом роботи - внутрішні перевезення пасажирів автобусами для провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобільним транспортом. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Лабик Р.Р., який приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Митап» адвокат Колесник Ю.В., позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову в частині вимог до ТОВ "Митап", зокрема, як на підставу заперечень проти позову, посилалась на правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 06.10.2021 по справі № 362/3043/18. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Еталонавто» - адвокат Косенчук С.І. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в частині вимог до ТОВ "Еталонавто", посилаючись на відсутність будь-яких цивільно-правових або трудових відносин між водієм [PERSON] та даним підприємством. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цієї справи та справи № 488/3547/20 за обвинуваченням [PERSON] , суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що 14.06.2020, близько 21:26 год., в сутінки, за відсутності опадів, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки РУТА 25, реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по сухій чистій проїжджій частині проспекту Богоявленського, в напрямку від вул. Старофортечної до вул. Прибузької, в м. Миколаєві. В цей час в районі будинку № 81 по просп. Богоявленському в правій смузі руху транспорту на проїжджій частині, в лежачому положенні, перебував велосипедист [PERSON] , поряд із велосипедом Suntech. Проїжджа частина просп. Богоявленського в місці пригоди призначена для руху в двох напрямках, має по дві смуги в кожному напрямку руху. Рухаючись в обратному напрямку, водій [PERSON] , в порушення пп. 2.3 "б", 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виявленні перешкоди у вигляді велосипедиста, який перебував в лежачому стані, [PERSON] не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості свого транспортного засобу, до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. Згідно довідки про причину сперті від 16.06.2020 № 1664 причиною смерті [PERSON] є тупа поєднана травма тіла з багаточисельними переламами кісток скелету (а.с. 20). Загиблий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 20, зворотня сторона). За фактом ДТП матеріали відносно [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12020150000000178 та складено обвинувальний акт, який передано до Корабельного районного суду м. Миколаєва (а.с. 10-12). Згідно висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) Миколаївського відділення № 20-1088 від 07.10.2020 встановлено, що: за умов, викладених у постанові про призначення експертизи і матеріалів кримінального провадження, водію автомобіля РУТА 25, р.н. [NUMBER] , в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними в п. 12.3 ПДР, а саме: "У разі виявлення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, водій повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди"; за умов, викладених в постанові про призначення експертизи матеріалів провадження, дії водія автомобіля РУТА 25, р.н. [NUMBER] , передуючі ДТП, не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР; за умов, викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалів провадження, водій автомобіля РУТА 25, р.н. [NUMBER] , мав технічну можливість запобігти наїзду на людину, що знаходилась лежачи, в статичному положенні на проїжджій частині, своєчасним застосуванням екстреного гальмування; за умов, викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалів провадження, дії водія автомобіля РУТА 25, р.н. [NUMBER] , з технічної точки зору знаходяться у при чинному зв`язку з настанням ДТП. У відповідності до висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 18.08.2020 № 387 встановлено наступне: під час первісного контактування автобус РУТА 25, р.н. [NUMBER] , взаємодіяв із перешкодою (тілом пішохода) нижньою частиною транспортного засобу та в подальшому відбувся переїзд пішохода задніми лівими колесами автобусу. Крім того, можливо вказати, що під час первісного контактування автобус РУТА 25, р.н. [NUMBER] , взаємодіяв нижньою частиною кузову транспортного засобу з бічною частиною велосипеду Suntech, яки перебував у горизонтальному положенні; контактування автобусу РУТА 25, р.н. [NUMBER] , та велосипеда Suntech відбулося на проїзній частині пр. Богоявленського в межах правої смуги, призначеної для руху транспортних засобів в напрямку від вул. Космонавтів в бік вул. Гагаріна, в місці близькому до початку розташування подряпин, залишених на проїзній частині (позиція № 5 у схемі), при цьому в даному випадку не представляється можливим однозначно та об`єктивно встановити, де саме відносно меж проїзної частини дороги відбулося первісне контактування автобусу РУТА 25, р.н. [NUMBER] , з велосипедистом [PERSON] (в цифровому значенні), але при цьому можливо вказати, що переїзд велосипедиста відбувся в безпосередній близькості від визначеного у схемі місця розташування зосередження плям біологічного походження жовтого, білого кольору; під час огляду автобусу РУТА 25, р.н. [NUMBER] , та велосипеду Suntech не було виявлено слідів їх контактної взаємодії, які б свідчили про те, що велосипед Suntech контактував з автобусом РУТА 25, р.н. [NUMBER] , у вертикальному положенні, при цьому в даному випадку не представляється можливим об`єктивно встановити, чи відбувалось контактування велосипеду Suntech з іншими транспортним засобами, коли він перебував у вертикальному положенні, оскільки на дослідження не надано відповідний взаємодіючий об`єкт (інший транспортний засіб). Відповідно до висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради від 28.10.2021 № 51-К/КСЕ-19/115-21/10103 встановлено, що: відсутність даних про дослідження медико-криміналістичного одягу потерпілого [PERSON] та судово-імунологічного слідів, що нагадують кров на нижній задній частині автобусу РУТА 25 та бризговику задніх лівих коліс автобусу РУТА 25, відсутність на шкіряному покриві тіла крововиливів у вигляді відбитку (відбитків) протектора покришки колеса (коліс) не дозволяють висловитись про спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] саме колесами цього автобусу та під яким кутом було розташовано тіло людини на момент переїзду; масивні тілесні ушкодження, що описані при проведенні судово-медичної експертизи та дані схеми ДТП дозволяють зробити висновок про переїзд тіла [PERSON] , а відсутність на шкіряному покриві тіла крововиливів у вигляді відбитку (відбитків) протектора покришки колеса (коліс) не дозволяють встановити, під яким кутом було розташоване тіло людини на момент переїзду; наявні масивні тілесні ушкодження у [PERSON] могли утворитись при переїзді як спаркою колес, так і при переїзді колесом і спаркою колес. Точно відповісти на поставлене питання не надалось можливим із-за відсутності судово-медичних даних та масивності ушкоджень; за наявності масивних тілесних ушкоджень у [PERSON] та відсутності даних про пошкодження на одязі потерпілого малоймовірно зробити висновки про переїзд одним або декількома транспортними засобами; в даному випадку, враховуючи масивність тілесних ушкоджень, мав місце переїзд транспортним засобом тіла [PERSON] . Встановити яким саме типом транспортного засобу відбувся переїзд тіла [PERSON] неможливо; судово-медичних даних про місце первинного контакту автобуса РУТА 25 або іншого транспортного засобу на тілі [PERSON] встановити не надалось можливим із-за масивності ушкоджень; всі виявлені тілесні ушкодження носять ознаки прижиттєвих, що підтверджено мікро - та макроскопічними методами дослідження; судово-медична класифікація не передбачає поділ ушкоджень на смертельні та ін. Згідно ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.01.2024 у справі № 488/3547/20 кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 1202150000000178 за обвинуваченням [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України - закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку зі смертю обвинуваченого. Тобто станом на час розгляду даної справи обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого настала смерть потерпілого [PERSON] , - помер. В той же час, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РУТА 25, реєстраційний номер [NUMBER] , із використанням (в ході експлуатації) якого відбулось заподіяння смертельних тілесних ушкоджень [PERSON] , право власності на вказаний транспортний засіб (загальний автобус) належить ТОВ "Митап" (а.с. 27). Представник відповідача ТОВ "Митап" в обґрунтування своїх заперечень проти позову в частині вимог до даного товариства посилається на те, що 17.04.2015 між ТОВ "Митап" і ТОВ "Еталонавто" було укладено договір оренди транспортного засобу РУТА 25, р.н. [NUMBER] , і відповідно станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув [PERSON] , вказаний транспортний засіб перебував в користуванні ТОВ "Еталонавто". Проте примірник вказаного договору не зберігся. Представник відповідача ТОВ "Еталонавто" заперечує факт перебування у даного товариства в користуванні транспортного засобу РУТА 25, р.н. [NUMBER] , а також факт наявності будь-яких трудових або цивільно-правових відносин між померлим обвинувачем [PERSON] та ТОВ "Еталонавто". При цьому в ході розгляду цивільної справи судом було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, які призвела до смерті [PERSON] , відбулась під час здійснення [PERSON] пасажирських перевезень із використанням автобусу РУТА 25, р.н. [NUMBER] . Згідно тимчасового реєстраційного талону серії [NUMBER] автомобіль РУТА 25, р.н. [NUMBER] , зареєстровано за ТОВ "Еталонавто" (а.с. 56). Зі змісту відповіді на адвокатський запит, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) 25.10.2024, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів 18 квітня 2015 року (заява № 61812636 у 4801) ВРЕР м. Миколаїв було проведено технологічну операцію "250 - Видача тимчасового реєстр. талону по дорученню чи іншого докум. правокористування" з транспортним засобом РУТА 25, 2012 р., номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , зареєстрованим за ТОВ "Митап" - на підставі договору оренди № 1 від 17 квітня 2015 року (а.с. 93). У відповідності до подорожнього листа № 860053 від "червень 2020 року", який містить відтиск штампу ТОВ "Еталонавто", водієм автобуса РУТА 25, р.н. [NUMBER] , визначено [PERSON] . Техогляд і контроль на лінії здійснено 14.06.2020 (а.с. 88-89). Згідно повідомлення начальника Відділу транспорту, зв`язку та телекомунікацій Управління транспортного комплексу , зв`язку та телекомунікацій Миколаївської міської ради від 16.12.2024 № 56353/02.05.01-11/24-2 у зв`язку з воєнним станом оригінали договорів, зареєстрованих у секторі приймання, обліку та організації роботи з документами загального відділу департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів ММР за 2020-2022 роки не збереглися. Аварійна ситуація в роботі серверного обладнання у 2024 році призвела до втрати даних системи АСКОД, тому надати копії договорів (та додаткових угод до них), зазначених в ухвалі про витребування доказів, неможливо (а.с. 126). Відповідно до листа Головного управління ДПС у Миколаївській області від 23.01.2025 повідомлено суд, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ГУ ДПС в Миколаївській області інформація щодо податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік по РНОКПП [NUMBER] , який належав [PERSON] - відсутня (а.с. 152). Згідно повідомлення Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 17.03.2025 рейдова перевірка від 14.06.2020 відносно перевізників ТОВ "Митап" та ТОВ "Еталонавто" працівниками Укртрансбезпеки в Миколаївській області не проводилась, відповідно акти щодо порушень автомобільного законодавства України за участю водія автобуса РУТА 25, р.н. [NUMBER] , не складались. Інші дані про використання зазначеними вище підприємствами вказаного транспортного засобу станом на 14.06.2025 відсутні (а.с. 1068). У відповідності до повідомлення Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про надання інформації від 18.03.2025 за вих. № 2335/2.1.1/15-25 станом на 14 червня 2020 року за відомостями, які містяться в Укртрансбезпеці, транспортний засіб марки РУТА, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний код ( VIN-код) [NUMBER] , був заявлений як такий, що використовувався ТОВ "Еталонавто" (код ЄДРПОУ 35107148), яке має чинну ліцензію серії АД № 076826, строк дії: 03 жовтня 2012 року - необмежений, з дозволеним видом роботи - внутрішні перевезення пасажирів автобусами для провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобільним транспортом (а.с. 170 - 172). Згідно повідомлення НАСК «Оранта» від 30.01.2025 за вих. № 09-02-17/1292 відсутня інформація щодо діючих станом на 14.06.2020 договорів страхування відносно транспортного засобу РУТА 25, р.н. [NUMBER] , та водія [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 156). В той же час, на виконання ухвали суду про витребування доказів ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надано копію полісу № ЕР-200164530 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхувальник ТОВ «Еталонавто» 05.06.2020 було застраховано автомобіль (забезпечений транспортний засіб) Рута, 25, р.н. [NUMBER] (а.с. 150). У відповідності до договору про врегулювання страхового випадку за договором ОСЦПВ № 200164530, укладеного між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] (матір`ю загиблого), [PERSON] (матір позивача), інтереси яких представляв [PERSON] , страховиком проведено розрахунки по страховій події за шкоду, пов`язану із втратою годувальника, в розмірі 170 028 грн., за шкоду, пов`язану із заподіяною моральною шкодою, в розмірі 37 784 грн., за шкоду, пов`язану витратами на поховання - 14 750 грн., всього на сумі 222 562 грн. При цьому заявники частково відмовляються від вимог у загальному розмірі 22 256,20 грн. З пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] при укладанні вказаного договору діяла в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , яка на той час була неповнолітньою. Також зі слів представника позивача [PERSON] була матір`ю загиблого [PERSON] , яка теж отримала частину страхового відшкодування моральної шкоди та потім сама померла, у зв`язку з чим інших рішень стосовно відшкодування моральної шкоди з відповідачів родичам загиблого не існує. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Тобто ч. 3 ст. 1166 ЦК України, яка передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, відправляє до ст. 1187 ЦК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Водночас, ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У відповідності до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі №352/342/17 від 18.10.2019. У відповідності до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Як вбачається з матеріалів справи, матір`ю позивача в інтересах її неповнолітньої доньки [PERSON] вже було отримано від страхової компанії ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування з вказаних підстав, яке в частині стягнення моральної шкоди становило 37 784,00 грн. (для двох отримувачів). При цьому суд враховує, що заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди до страхової компанії, позивач (її представник) обмежила їх вказаною сумою, не обґрунтовуючи тяжкість завданої моральної шкоди неповнолітній дитині смертю її батька та її дійсний розмір, не враховуючи тяжкість та глибину її моральних страждань, розуміючи можливість подання цивільного позову до відповідальної особи. Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти доводи представників відповідачів щодо безпідставності звернення [PERSON] до суду із позовом про стягнення моральної шкоди. Подібні висновки суду не суперечать правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 26.11.2024 по справі № 521/9280/18. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ТОВ «Митап» на правові висновки Верховного Суду, викладені у справі 362/3043/18, оскільки вони висловлені у справі, обставини якої не є тотожними даній справі, яка розглядається. Системний аналіз вище перелічених положень діючого законодавства свідчить про те, що до виниклих правовідносин підлягає застосуванню спеціальна норма ч. 2 ст. 1167 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, чч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова ВС від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц). Враховуючи викладене, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що автомобіль РУТА 25, р.н. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП, внаслідок якого настала смерть [PERSON] , а саме [INFO] , на належній правовій підставі використовувався ТОВ «Еталонавто» для здійснення пасажирських перевезень. Про вказане свідчать тимчасовий реєстраційний талон даного автомобіля, подорожній лист, повідомлення РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 25.10.2024, поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 0506.2020 (за 9 днів до ДТП), повідомлення Укртрансбезпеки від 18.03.2025. За такого, суд вважає, що належним відповідачем у вказаній справі є саме ТОВ «Еталонавто», позовні вимоги до ТОВ «Митап» є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті загиблого батька [PERSON] (суму її компенсації), судом враховано глибину, тривалість та характер моральних страждань дитини через смерть її батька, їх інтенсивність та довготривалість, настання у зв`язку з цим негативних змін у її житті, необхідність матеріальних затрат, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації життя дитини. Крім того, суд вважає, що наявність моральної шкоди внаслідок раптової загибелі її батька вбачається поза розумним сумнівом. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справедлива сума компенсації спричиненої [PERSON] моральної шкоди внаслідок смерті її батька складає 400 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 4 000,00 грн.

Outcome: partial