Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] , 3% річних у розмірі 895 (вісімдесят дев`яносто п`ять) грн. 45 коп. та інфляційні втрати у розмірі 4\~807 (чотири тисячі вісімсот сім) грн. 64 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп., покласти на відповідача; витрати на правову допомогу в розмірі: 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., покласти на відповідача. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.02.2022\~року Дніпровським\~районним судом\~м.\~Дніпродзержинська було\~задоволено позов\~Фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення грошових\~коштів та\~призначено до\~стягнення з\~Відповідача на\~користь Позивача\~завдані збитки\~в порядку\~регресу у\~розмірі 10\~087\~грн.\~60\~коп.\~та судових\~витрат.\~Позовні вимоги\~Позивач обґрунтовує\~тим,\~що 14.06.2018\~року в\~м.\~Києві на\~пл.\~Одеській,\~мала місце\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~«DAF»,\~державний реєстраційний\~номер « [NUMBER] \~»,\~під керуванням\~ [PERSON] \~та автомобіля\~«Nissan»,\~державний реєстраційний\~номер « [NUMBER] ».\~Внаслідок ДТП\~автомобілю «Nissan»\~завдано механічних\~пошкоджень із\~матеріальними збитками\~для Позивача.\~Відповідно до\~повідомлення про\~ДТП \~«Європротокол» [PERSON] \~було порушено\~Правила дорожнього\~руху України.\~01.10.2020\~року між\~ПрАТ «УПСК»\~та ФОП\~ [PERSON] було\~укладено Договір\~№01/10/2020\~про відступлення\~права вимоги,\~відповідно до\~якого первісний\~кредитор відступає,\~а новий\~кредитор отримує\~право вимоги\~відшкодування в\~порядку регресу\~збитків,\~завданих первісному\~кредитору по\~договорам страхування,\~перелік яких\~наведений у\~Додатку №1\~до Договору\~у тому\~числі право\~вимоги відшкодування\~у порядку\~регресу збитків\~у вигляді\~виплаченого страхового\~відшкодування за\~Полісом №\~АК/3813232\~від 26.06.2017\~року.\~Вищевказані обставини\~встановлені рішенням\~суду,\~відтак відповідно\~до 4\~ст.\~82\~ЦПК України\~не підлягають\~доказуванню.\~Фізична особа-підприємець\~ [PERSON] неодноразово\~звертався до\~відділу державної\~виконавчої служби\~із заявою\~про відкриття\~виконавчого провадження\~щодо стягнення\~заборгованості у\~примусовому порядку.\~02.08.2023\~року державним\~виконавцем було\~винесено постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~№72408016.\~06.02.2025\~року державним\~виконавцем було\~винесено постанову\~про закінчення\~виконавчого провадження\~у зв`язку\~із фактичним\~виконанням Відповідачем\~рішення Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська від\~21.02.2022\~року.\~З урахуванням\~вищезазначеного,\~Позивач має\~право на\~стягнення з\~Відповідача суми\~інфляційних втрат\~та трьох\~процентів річних\~від простроченої\~суми боргу\~за весь\~час прострочення,\~починаючи з\~наступного дня\~винесення рішення\~суду по\~справі №207/2372/21\~ 22.02.2022\~року та\~до дня\~фактичного виконання\~рішення суду\~ 05.02.2025\~року.\~Загальний розмір\~інфляційних витрат\~за вказані\~періоди складає\~4\~807\~(чотири\~тисячі вісімсот\~сім)\~грн.\~64\~коп. Загальна сума\~відсотків річних\~за користування\~грошовими коштами\~за період\~з 22.02.2022\~року по\~05.02.2025\~року складає\~895\~(вісімсот\~дев`яносто п`ять)\~грн.\~45\~коп. Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 02 вересня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.21) 05 листопада 2025 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач\~[PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 10087,60 грн. (а.с.5-6) Вказане рішення набрало законної сили 24 березня 2022 року (а.с.6 оберт) 02 серпня 2023 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) венесена постанова ВП №72408016 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №207/2372/21 від 07.06.2022 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення завданих збитків в порядку регресу у розмірі 10087,60 грн. (а.с.9) 06 лютого 2025 року року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) венесена постанова №72408016 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №207/2372/21, в зв`язку зі сплатою боржником суми боргу, виконавчого збору та витрат на виконання у повному обсязі. Кошти перераховані за призначенням. (а.с.10) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Стаття 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови). Постановою від 10.04.2018 № 910/10156/17 та від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 Верховний Суд наголосив, що ст.\~625\~ЦК України щодо нарахування інфляційних та 3% річних поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, в тому числі на порушення позадоговірного грошового зобов`язання. Відповідно до постанов Верховного Суду від 11 травня 2018 року у справі № 914/1487/17, від 20 червня 2018 року у справі № 905/2135/17 кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Отже, якщо судове рішення про стягнення коштів, в тому числі судових витрат, фактично не виконано, стягувач вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на те, що статтю 625\~ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов`язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язань. Суд наголошує, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, та ці нарахування виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом статті 1\~Закону України\~від 3\~липня 1991\~року №\~1282-ХІІ\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи те, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідачем впродовж тривалого строку не було сплачено на користь позивача кошти, у розмірі встановленому рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.02.2022 року у справі № 207/2372/21, суд вважає, що за наведеними приписами закону у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді пред`явлення вимог про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. З наданих суду розрахунків вбачається, що позивачем з огляду на несвоєчасне виконання рішення суду, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано інфляційні втрати у розмірі 4807,64 грн. та 3% річних\~895,45 грн., що у сумі складає 5703,09 грн. Перевіривши вказані позивачем дані та наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується із зазначеним розрахунком позивача. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог в частині наявності підстав для застосування приписів ст.\~625\~ЦК України знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та, за розрахунками із відповідача на користь позивача з огляду на неналежне виконання зобов`язання підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 4807,64 грн. та 3% річних\~895,45 грн., що у сумі складає 5703,09 грн. Позивачем було сплачено 4000,00 грн. витрат за надання йому правової допомоги, про що свідчить договір про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, додаткова угода №89 від 13.03.2025 року до Договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правничої допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, платіжна інструкція № Р24А4044194714D0041 від 13.03.2025 року про сплату [PERSON] грошових коштів у розмірі 4000,00 грн. згідно договору про надання правової допомоги, додані до матеріалів справи (а.с. 12, 13, 14, 15). У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved