Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту позивач) через свого представника адвоката Вдовцову А.Д. звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10.11.2000 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 44. У позові позивач зазначає про те, що у подружжя неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що з моменту укладення шлюбу сімейне життя подружжя спочатку розвивалося злагоджено: сторони взаємно поважали один одного, дбали про спільне майбутнє, будували плани та намагалися створити сприятливі умови для життя. Однак, із часом між сторонами виникли суттєві розбіжності у поглядах на життя, у розумінні сімейних цінностей та підходах до ведення побуту. Такі розбіжності поступово призвели до конфліктів, непорозумінь і, як наслідок, до втрати взаємоповаги, довіри та підтримки, що є основними засадами подружнього життя. Внаслідок зазначеного сім`я фактично припинила своє існування, а шлюб зберігає лише формальний характер. Сторони більше не проживають разом, кожен з них має окремі інтереси та фактично веде власне життя. Відновлення сімейних відносин є неможливим, оскільки відсутні взаємні почуття, спільні цінності та бажання підтримувати шлюбні стосунки. При розірванні шлюбу позивач бажає залишитись на прізвищі відповідача [PERSON] . У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.10.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) осіб. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із процесуальними документами, копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені відповідачу за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку та отримані відповідачем. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. 03.11.2025 від представника позивача адвоката Вдовцової А.Д. через систему «Електронний суд» надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, проти примирення заперечують. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення\~статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до \~положень частини \~другої статті\~247\~ЦПК України,\~у зв`язку\~із розглядом\~справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2000 року, на що вказує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Неповнолітні діти у подружжя відсутні. Позивач не бажає примирення, подальше сумісне сімейне життя, збереження сім`ї вважає неможливим, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно положень чч. 3, 4 ст.\~56\~Сімейного\~кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, підстави для надання строку на примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вище викладене, суд вважає неможливим надалі зберегти сім`ю позивача та відповідача, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, а тому такий шлюб має бути розірваний. У поданому позові представник позивача просить залишити понесені судові витрати зі сплати судового збору за позивачем. На підставі ст.ст.\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved