Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №8154177 у розмірі 25\~860 грн. 00 коп., з яких: 6\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 10\~860 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами; за Договором позики №79171211 у розмірі 13\~168 грн. 00 коп., з яких: 4\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 1\~176 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 7\~992 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Кредитний договір №8154177, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, які зобов`язався повернути на умовах, визначених Договором. 28 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28032025, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до боржників ТОВ «Авентус Україна», у тому числі до відповідача за Кредитним договором №8154177. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.03.2025 року до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 25\~860 грн. 00 коп., з яких: 6\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 10\~860 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами. Також, 14 липня 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики №79171211, за умовами якого відповідач також отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути на умовах визначених Кредитним договором. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно до Реєстру боржників №38 від 26.11.2024 року до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №79171211 у розмірі 13\~168 грн. 00 коп.0 з яких: 4\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 1\~176 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 7\~992 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею. Ухвалою суду від 14.08.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого він не визнає позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач вказує, що позивачем не доведено факт укладання кредитних договорів з ним, надання йому кредитних коштів та розмір заборгованості. Позивачем не надано доказів того, що відповідачу було надано його примірник Кредитного договору та Додатку до нього, і у якій саме редакції, що б забезпечувало його цілісність та справжність, а відтак ці договори не є підставою виникнення прав та обов`язків споживача кредитних послуг. Зазначає, що на нього розповсюджується дія\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У свою чергу, від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, з якої убачається, що саме відповідач\~ініціював укладення\~такого Кредитного\~договору,\~оформивши заявку\~на сайті\~первісного кредитора,\~підписавши договір\~з використанням\~одноразового ідентифікатора.\~Кредитний договір\~містить основні\~істотні умови,\~характерні для\~такого виду\~договорів,\~зазначено суму\~кредиту,\~дату його\~видачі та\~строк його\~повернення,\~розмір процентів,\~умови кредитування.\~Позичальник погодився\~на укладення\~договору саме\~такого змісту. Заборгованість нарахована відповідно до умов Договору та додатків до нього. Відповідачем при підписанні Кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів. Крім того, нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав, що останній не повідомив первісних кредиторів у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Інші заяви по суті пред`явлених позовних вимог до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 04 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Договір №8154177 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 6 000 грн. 00 коп., строком на 360 днів, тобто до 30 липня 2025 року, зі сплатою 1,50% за кожен день користування кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 38\~400 грн. 00 коп., орієнтовна реальна річна процентна ставка 16\~323,71%. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи реквізити платіжної карти № [NUMBER] . Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С4083. Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек» за вих. №20250331-6.1 від 31.03.2025 року, 04 серпня 2024 року грошові кошти у розмірі 6\~000 грн. 00 коп. були успішно перераховані на картковий рахунок № [NUMBER] . 28 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28032025, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до боржників ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.03.2025 року до Договору факторингу №28032025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №8154177 у сумі 25 860 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 000 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 10\~860 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами. Згідно до розрахунку наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №8154177 від 04.08.2024 року, за період з 04 серпня 2024 року по 27 березня 2025 року, становить 25 860 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. -заборгованість за основною сумою боргу, 9 000 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 10\~860 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами. 14 липня 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики №79171211, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 4\~000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, тобто до 12 серпня 2024 року, зі сплатою 0,98% за кожен день користування кредитом, процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,70% в день, пеня 2,70% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2\~463,47%, орієнтовна загальна вартість позики 5\~176 грн. 00 коп. Кредитні кошти перераховані на банківську картку № [NUMBER] . Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 80683. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно до Реєстру боржників №38 від 26.11.2024 року до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №79171211 у розмірі 13\~168 грн. 00 коп., з яких: 4\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 1\~176 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 7\~992 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею. Відповідно до розрахунку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість відповідача за Договором позики №79171211 за період з 14 липня 2024 року по 26 жовтня 2024 року становить 13\~168 грн. 00 коп. Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). Положеннями ст. 6 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції\~суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судовим розглядом установлено, що 14 липня 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики №79171211 та 04 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Договір №8154177 про надання споживчого кредиту. Вищевказані кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором), а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Разом з тим, кредитні договори містять персональні дані відповідача, зокрема, паспортні дані, місце проживання, номер телефону, а також номер особистого платіжного засобу, на який перераховуватимуться грошові кошти. Між тим,\~відповідачем,\~у свою\~чергу,\~не було\~надано до\~суду належних\~і допустимих\~доказів на\~спростування обставин\~укладення кредитних\~договорів,\~ отримання\~кредитних коштів,\~неналежності йому платіжної картки № [NUMBER] , доказів того, що його персональні дані (паспортні дані, РНОКПП тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені тощо. Таким чином, відповідач не надав доказів того, що на його картковий рахунок № [NUMBER] не було перераховано кредитних коштів, не надав виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на його рахунок, враховуючи при цьому те, що відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Отже, факт укладення між сторонами кредитних договорів є доведеним, а відповідач був обізнаний з їх умовами, зокрема, процентними ставками за користування кредитними коштами, орієнтовним розміром кредиту, загальною вартістю кредиту тощо, проте свої зобов`язання у визначений договорами строк щодо повернення кредиту, сплати процентів не виконав, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростував, свій контррозрахунок не навів. Однак, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що він як військовослужбовець звільнений від сплати процентів та пені за Кредитними договорами на підставі Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на що суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 9\~ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»\~визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період\~- період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~передбачено, що\~відповідно до\~\~Конституції України\~він визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У ст.ст. 1, 2\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в\~Конституції України\~та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. У п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Проте, пільги, визначені п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~мають лише ті військовослужбовці, які надали відповідні документи, а саме довідку за формою 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України та довідку за формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення. Згідно з листом Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України від 01.02.2019 року №и321/722, документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які надаються військовою частиною. Рішення про надання і позбавлення статусу учасника бойових дій приймає комісія з питань розгляду матеріалів про визначення учасником бойових дій. Довідки за відповідними формами видаються винятково для направлення разом з іншими документами, які підтверджують участь особи в антитерористичній операції або операції об`єднаних сил, на розгляд відповідної комісії для визначення особи учасником бойових дій. Особам, яким встановлено статус ветерана війни (учасника бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасника війни), видається посвідчення відповідного зразка, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302. Посвідчення є документом, що підтверджує статус ветерана війни та інших осіб, на яких поширюється чинність\~Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації. Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Положення п. 15 ст. 14 вказаного Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками. Так, із наданої відповідачем фотокопії військового квитка убачається, що відповідачу 07 серпня 2024 року було видано військовий квиток, 15 серпня 2024 року відповідач прийняв присягу, пройшов базову загально-військову підготовку, 17 вересня 2024 року прибув до військової частини та цього ж дня вибув з неї як «солдат резерву» та призовною комісією зарахований в запас. Таким чином, надані відповідачем документи не підтверджують наявності у нього статусу військовослужбовця, призваного (мобілізованого) на військову службу чи статусу учасника бойових дій чи доказів про його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони (із зазначенням періодів), а тому не надають йому пільг передбачених п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у тому числі щодо звільнення від сплати процентів за кредитами на особливий період. Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи, не погоджується з наданою сумою заборгованості за Кредитними договорами №79171211\~від 14.07.2024\~року та\~№8154177\~від 04.08.2024\~рокуз огляду на наступне. Так, дійсно 14 липня 2024 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було погоджено сплату процентної ставки за понадстрокове користування позикою в день у розмірі 2,70% та пені у розмірі 2,70% в день. Крім того, 04 серпня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було обумовлено сплату пені та штрафу. Однак, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК\~та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Здійснюючи тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі №910/10901/23 виснував, що в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18.10.2023 року у справі №706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені. Таким чином, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №8154177 у розмірі 15 000 грн. 00 коп., з яких: 6\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками та за Договором позики №79171211 у розмірі 5 176 грн. 00 коп., з яких: 4\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 1\~176 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1\~565 грн. 48 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial