Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] , в особі представника адвоката Лихосенка Є.О., звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог заначено про те, що 08.02.2025 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №60. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя сторін не склалося, на даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, у них відсутні жодні спільні інтереси, а тому позивач користуючись своїм правом звернулась до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що сім`я розпалась остаточно і не може бути збережена. Ухвалою Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 12 вересня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлялась судом про розгляд справи у встановленому законодавством порядку шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження від 12 вересня 2025 року та копії позовної заяви на адресу зареєстрованого місця проживання, проте поштове відправлення було повернуто на адресу суду неврученим із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахуванням викладеного відповідач належним чином повідомлялась судом про розгляд справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 лютого 2025 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що було складено актовий запис №60, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.02.2025 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на даний час припинені, відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved