Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської\~ради\~Корюківського\~району Чернігівської\~області,\~в якому\~просить визнати\~за ним\~право власностіна житловий будинок (загальною площею 63 м.кв, з них житлова площа 55 м.кв) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Клюсівської сільської ради Щорського району Чернігівської області, який за життя склав заповіт на користь позивача та його рідної сестри [PERSON] , яка в установленому законодавством порядку відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області та 24.11.2010 була відкрита спадкова справа №50350355 (номер у нотаріуса 66/2010). Проте,\~нотаріус відмовив\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом навищевказаний будинок\~через відсутність\~документу,\~який посвідчує\~право власності\~на будинок,\~про що\~було винесено\~постанову про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії №143/02-31\~від 29.08.2025р.\~Правовстановлюючий документ\~на будинок\~позивач не\~змогла надати\~нотаріусу через\~його відсутність,\~оскільки за\~життя його\~батько належним\~чином не\~зареєстрував право\~власності на\~будинок,\~що підтверджується\~інформаційною довідкою\~ТОВ «ТК\~Чернігівського обласного\~БТІ» №\~291\~від 06.08.2025\~року.\~Проте згідно\~витягів від\~12.09.2025,\~16.09.2025\~з погосподарської\~книги №137за\~1991-1995\~роки та\~№1\~за 2006-2010\~роки,\~виданими Гірським\~старостинським округом\~Сновської міської\~ради Корюківського\~району Чернігівської\~області,\~головою домогосподарства\~за вказаною\~адресою:[ADDRESS] , був [PERSON] ,\~ [INFO] . Вказане позбавляє позивача можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, що змушує позивача звернутися до суду. Позивач у підготовче засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи провести без його участі за наявними в справі матеріалами та доказами Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та визнав позовні вимоги. Відповідно до\~ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, враховуючи позицію Верховного Суду та визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 49 Закон України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII передбачено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. За змістом абз. 3 п. 23 постанови пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 зазначив, що зверненню до суду з указаним позовом має передувати вирішення питання про видачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved