Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування позову вказувано на те, що 21.06.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ( код ЄДРПОУ 42753492, місцезнаходження: Україна, 02081, місто Київ, вулиця Дніпровська набережна, будинок 25, приміщення 318) (надалі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Первісний кредитор ) та [PERSON] ( дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) (надалі - Відповідач) укладено Договір № 4753218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - Договір). На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає - 8000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів: з 21.06.2024 року по 05.06.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Оскільки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». За інформацією в листі ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до зазначеного договору № 4753218 від 21.06.2024 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 8000 грнивень на платіжну карту [NUMBER] . У період з 21.06.2024 року по 31.03.2025 року Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 1099,93 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,02 грн., та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1099,91 грн. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», Позивач) є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Національним банком України від 03.04.2024 року. На підставі зазначеного ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» має право укладати договори факторингу. 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31/03/25 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 29997,5 грн.. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025 року до Позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до Відповідача, вимоги Позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до Відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 29997,5 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4753218 строк кредиту 350 днів: з 21.06.2024 року по 05.06.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 31.03.2025 року №31/03/2025, строк дії Договору №4753218 від 21.06.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 року по 05.06.2025 року ( 66 календарних днів ) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 7 920,00 грн. (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» додається): 7999,98 грн * 1,5% = 120 грн*66 календарних дні = 7 920,00 грн.. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4753218 від 21.06.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 37 917,50 грн., (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 29997,5 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 7 920,00 грн. ). Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4753218 від 21.06.2024 року загальною сумою 45 917,48 гри., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 7999,98 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 29997,5 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 66 календарних днів 7 920,00 грн. та 10000 грн витрати на правову допомогу та судовий збір в сумі 2422,40 грн.. Також позивач просив в порядку ч.ч. 10, 11\~ст. 265 ЦПК України, органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, у позові просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, згідно конверту та рекомендованого поштового відправлення «адресат відмовився від отримання». Відмова від отримання поштового відправлення є належним повідомленням відповідача про дату,час та місце розгляду справи, а тому суд не вбачає підстав для повторного виклику відповідача в судове засідання, оскільки останній не бажає отримувати поштові відправлення та приймати участь в судових засіданнях. Ухвалою суду від 26.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.10.2025 року та витребувано докази по справі. Суд, дослідивши наявні в справі докази, приходить до наступних висновків. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Судом встановлено, що 21.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4753218 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА Україна». Сума кредиту складає 8000 грн, строк кредиту 350 днів. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 59585 і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити та підписи сторін. Відповідно до п. 1.1-1.5 кредитного договору сторони погодили, що укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою IКC Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "Credit7". Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/IКC Товариства. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 8000 грн, на строк 350 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,50%, знижена процентна ставка\~0,01%. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти за договором в сумі 8000 грн, а останній їх отримав, що підтверджується повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 року про здійснення переказу кредитних коштів 21.06.2024 в сумі 8000 грн. на платіжну картку [NUMBER] . 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31/03/25 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. На момент укладення даного договору, заборгованість за кредитним договором відповідача становила: сума кредиту 7999,98 грн, сума процентів за користування кредитом\~29997,5 грн, штрафні санкції 4000 грн, а всього 41997,48 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і становить 7999,98 грн - тіло кредиту та 29997,5 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 66 календарних днів в сумі 7920,00 грн, а всього\~45917,48 грн. Згідно витребуваної інформації судом з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 16.10.2025 року № 20.1.0.0./7-251014/60132 за клопотанням представника позивача адвоката Столітнього М.М., дійсно на платіжну карту [NUMBER] , яка належить відповідачу [PERSON] 21.06.2024 року відбулося зарахування коштів в сумі 8000 гривень. Вказані обставини підтверджуються також письмовими доказами: Витягом з Реєстру боржників ( а.с. 18 ), Заявою ( а.с. 20 ), Заявкою № 1055 на виконання доручення ( а.с. 21 22 ), Платіжною інструкцією ( а.с. 24 ), копією Правил надання коштів ( а.с. 34 42 ), Статутом ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» ( а.с. 51 57 ), копією Договору про переказ коштів ( а.с. 59 61 ), копією Договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги ( а.с. 63 64 ), копією Договору Факторингу ( а.с. 65 69 ), коією Актів ( а.с. 70 74 ), Описами відправлень ( а.с. 75 77 ), копією Договору № 4753218 ( а.с. 81 90 ), Паспортом споживчого кредиту ( а.с. 91 93 ), Розрахунком заборгованості ( а.с. 95 99 ), Розрахунком заборгованості ( а.с. 100 ). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та кредитною установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Як видно з кредитного договору, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, що підтверджується довідкою про ідентифікацію особи. Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаних договорів. 31.03.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 31/03/25, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», в тому числі щодо [PERSON] . В межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 по 05.06.2025 (66 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 7920,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним кредитними договорами не виконав, то розмір заборгованості за кредитним договором № 4753218 від 21.06.2024 становить 45917,48 грн, з яких: 7999,98 грн.\~тіло кредиту; 29997,5 грн.\~проценти за користування кредитом; 7920,00 грн.\~нараховані позивачем проценти за 66 календарних днів. Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11\~ст. 265 ЦПК України\~та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 10\~ст. 265 ЦПК України\~суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. В свою чергу, згідно з ч. 11\~ст. 265 ЦПК України\~остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому\~розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватися з урахуванням обставин конкретної справи. Суд зазначає, що відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 21.06.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч. 10, 11\~ст. 265 ЦПК України\~інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог\~ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 10000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви копію договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, акт приймання передачі виконаних робіт від 22.09.2025 до договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, заявку на виконання доручення від 25.08.2025 до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 та рахунок на оплату №10555-22/09-2025 від 22.09.2025. Судом встановлено, що 10 грудня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024. Предметом вказаного договору є надання наступних юридичних послуг: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності). Згідно акта приймання-передачі виконаних робіт до договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, складеного 22.09.2025 та підписаного сторонами, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» прийняло послуги, надані адвокатом Столітнім М.М. , в т.ч.\~зустріч з клієнтом та надання первинної консультації та аналіз документів, вартість якої складає 440 грн; дослідження наданих документів та аналіз фактичних обставин\~840 грн; аналіз практики та правових позицій Верховного суду, норм чинного законодавства, необхідних для застосування при підготовці позовної заяви, вартість якої складає 440 грн; підготовка декілька позицій для ефективного захисту інтересів клієнта\~840 грн; письмова юридична консультація\~840 грн; підготовка та направлення адвокатських запитів, вартість якої становить 840 грн; оформлення додатків до позовної заяви\~840 грн; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] \~1640 грн; клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою, вартість якої складає 1640 грн; представництво інтересів клієнта, вартість якої складає 1640 грн. Згідно рахунку на оплату №№10555-22/09-2025 від 22.09.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перерахувало адвокату Столітньому М.М. 10 000 грн. При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17). Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Розгляд справи проведено без участі представника позивача, тобто адвокатом не надавались послуги по представництву інтересів позивача в судових засіданнях, що відображено в акті прийому передач виконаних робіт на суму 1640 гривень. Як видно із акта прийому-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг, які надавалися адвокатом складаються, зокрема із зустрічі з клієнтом та надання первинної консультації та аналіз документів, аналіз практики та правових позицій Верховного Суду, норм чинного законодавства, необхідних для застосування при підготовці позовної заяви, дослідження наданих документів та аналіз фактичних обставин, підготовка та направлення адвокатських запитів, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] , оформлення додатків до позовної заяви, клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою, представництво інтересів клієнта, письмова юридична консультація, підготовка декілька позицій для ефективного захисту інтересів клієнта. Зустріч з клієнтом та надання первинної консультації та аналіз документів, аналіз практики та правових позицій Верховного Суду, норм чинного законодавства, необхідних для застосування при підготовці позовної заяви, підготовка та направлення адвокатських запитів, оформлення додатків до позовної заяви, письмова юридична консультація, підготовка декілька позицій для ефективного захисту інтересів клієнта, дослідження наданих документів та аналіз фактичних обставин на суму 5080 грн охоплюється послугою складення та подання до суду позовної заяви, тому не може вважатися фактично понесеною як окремий вид робіт, виконаних адвокатом. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 3280 грн, які слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial