Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Посилається на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час спадщину ніхто не прийняв, син померлого (батько позивача) [PERSON] , помер раніше [INFO] . 08 серпня 2025 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку, проте, отримала відмову через пропуск встановленого строку звернення до нотаріуса із такою заявою. На думку позивача строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки не знала про наявність спадкового майна та лише в 2025 році від представників агрофірми, яка має намір використовувати земельну ділянку, позивач дізналася про наявність спадкового майна. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] терміном дев`яносто календарних днів. Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30.10.2025. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно поданої заяви позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, До початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 12, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 01.05.2009 виконкомом Сербівської с/ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.3). Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12, 12 на звороті, 13). За життя спадкодавцем заповіту складено не було. Із свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , видане повторно 23.07.2020 Ємільчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ценрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), (післяшлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] , видане 30.07.2000 Сербівською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області) вбачається, що її батьком є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] (а.с.8, 9). [PERSON] був сином спадкодавця, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 12.06.2025 № 00051754291 (а.с. 10-10 на звороті). [INFO] [PERSON] помер, актовий запис № 16, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 25.11.2005 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області (а.с.11). Вищенаведене підтверджує родинні відносини між позивачем та покійним [PERSON] , зокрема, що покійний був її дідом. З довідки, виданої Середівським старостинським округом Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 05.06.2025 за № 203, слідує, що [PERSON] на день смерті [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно постанови приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Петрук С.П. від 08.08.2025 за № 115/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали її померлому дідусю [PERSON] , оскільки спадщину вчасно не прийняла. За даними Спадкового реєстру станом на 08.08.2025 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилася. (а.с. 14). За приписами статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Як стверджується матеріалами справи, позивач є спадкоємцем за законом і не відмовляється від прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як слідує зі змісту положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач заяву про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] до нотаріальної контори не подала, оскільки лише в 2025 році дізналася про наявність не успадкованого майна. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не заперечуються і не спростовуються відповідачем, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач після смерті [PERSON] не прийняла спадщину у встановлений законом строк, тому суд дійшов висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про стягнення судового збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: approved