Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Шкапенко О.В., в інтересах позивача Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: - заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101708173484785 від 17.02.2024 року у розмірі 10023 грн 67 коп. станом на 10.07.2025 року, яка складається з наступного: - 5\~279 грн 97 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 4 182 грн 57 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; - 0.00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією; - 561 грн 13 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею; - судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 422 грн 40 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.02.2024 року відповідач [PERSON] будучи клієнтом банку, уклав кредитний договір № ABH0CT155101715581602474, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 5500 грн 00 коп., строком на 36 місяців (тобто до 16.02.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85 % щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач станом на 10.07.2025 року має заборгованість у загальній сумі 10 023 грн 67 коп., яка складається з наступного: 5 279 грн 97 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4 182 грн 57 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 561 грн 13 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 07.08.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 30.10.2025 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний термін з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний термін з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду та повідомлення про судовий розгляд за місцем його реєстрації, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 30.07.2022\~року [PERSON] звернувся до А-БАНКУ з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-БАНК, згідно з умовами якого було відкрито картковий рахунок. 17.02.2024 року відповідач [PERSON] підписав Паспорт\~споживчого кредиту\~за програмою\~«Швидка готівка»,\~який містить\~наступну інформацію:\~кредитний ліміт\~встановлений у\~розмірі 5\~500\~грн 00\~коп.;\~строк договору\~та строк\~кредитування становлять\~36\~місяців;\~мета отримання\~кредиту придбання\~товару/здійснення\~платежу/оплата\~послуг;\~процентна ставка,\~відсотків річних\~85,0%;\~тип процентної\~ставки фіксована;\~загальні витрати\~за кредитом\~грн 9\~977\~30\~коп.;\~орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~для споживача\~за весь\~строк користування\~кредитом 15\~477 грн 30 коп.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 129,86 %; розмір щомісячного платежу 429 грн 93 коп. Згідно з\~заявою Клієнта\~№ ABH0CT155101708173484785 від 17.02.2024 року [PERSON] звернувся до\~АТ «А-Банк»\~та просив\~надати кредит\~за Послугою\~«Швидка готівка»\~на вказаних\~умовах:\~вид кредиту\~ послуга\~«Швидка готівка»,\~тип кредиту\~ Кредит\~строковий,\~мета отримання\~кредиту \~придбання товару/здійснення\~платежу/оплата\~послуг,\~сума кредиту\~5\~500\~грн 00\~коп.,\~строк кредиту\~36\~місяців з\~17.02.2024\~року по\~16.02.2027\~року,\~процентна ставка\~(фіксована)\~85,0\~%\~на рік,\~номер платіжної\~картки,\~що є\~доступом до\~поточного рахунку,\~на який\~зараховується сума\~кредиту4323347358563259, рахунок для внесення платежів UA673077700000029092113592317. Положеннями заяви визначено, що Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту, становить кредитний договір. [PERSON] отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Заява містить відмітку про підпис [PERSON] 17.02.2024 року, простим електронним підписом 02f942a52df03d91470646b47ef73b61595ca485 082d5a3308b1c03b9344905f29, що він ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит дата видачі: 17.02.2024 року, дата платежу: з 17.02.2024 по 16.02.2026, усього 36 періодів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 5500 грн 00 коп.; сума кредиту за договором 5500 грн 00 коп.; проценти за користування кредитом 9\~977 грн 30 коп.; реальна річна процентна ставка 129,86 % річних. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти у сумі 5500 грн 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером № TR.35366344.30812.65455 від 17.02.2024\~року,\~де зазначено\~призначення платежу\~видача кредиту\~згідно договору\~№ABH0CT155101708173484785\~ від 17.02.2024 року. Згідно з\~випискою по\~кредиту АТ\~«Акцент-банк»\~від 10.07.2025\~року,\~клієнт [PERSON] \~інформація по\~кредиту №ABH0CT155101708173484785 від 17.02.2024 року,\~період: 17.02.2024 -09.07.2025, заборгованість (станом на 10 липня 2025 року) становить 10\~013 грн 08 коп. Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором № ABH0CT155101708173484785 від 17.02.2024 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] станом на 17.02.2025 року заборгованість останнього становить 10 023 грн 67 коп., та складається з наступного: 5279 грн 97 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4182 грн 57 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 561 грн 13 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею. Матеріали справи підтверджують факт отримання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем, та на те, що відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання. Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкт господарювання та фізична особа. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сенс договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних умовах та можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Тобто дійсно вільною в цьому випадку є воля виключно однієї сторони - тієї, яка пропонує для укладення договору саме формуляр (тобто банк). Інша сторона виявляє волю до укладення цього договору лише на стадії висловлення власної волі на стадії прийняття умов такого договору в цілому. Проте не повинно виникати сумнівів у тому, чи дійсно та які саме умови, викладені у формулярі або іншій стандартній формі, приймає позичальник. У ситуації, коли є сумніви у тому, чи прийняті та які саме умови прийнято споживачем - позичальником, умови не можуть вважатися такими, що прийняті ним в цілому. Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач може лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання, пропонуючи свої зміни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком. Відтак, у законі як загальне правило визначено, що договір приєднання має викладатися на формулярі або іншій стандартній формі, яка має засвідчувати усі прийняті споживачем умови такого договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, зокрема просив стягнути складові його повної вартості, а саме: заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник) та заборгованість за відсотками. Із копії Паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] 17.02.2024 року, тобто у день підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101708173484785 від 17.02.2024 року, вбачається, що сторони узгодили базову процентну ставку за кредитом, а також інші істотні умови договору. Таким чином, даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Відтак,\~зважаючи на\~підписання відповідачем\~30.07.2022\~року Анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг у\~А-Банку,\~17.02.2024\~року заяви про\~надання послуги\~«Швидка готівка»\~№ ABH0CT155101708173484785, а також підписання відповідачем того ж дня Паспорту споживчого кредиту, суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101708173484785 від 17.02.2024 року в розмірі 9\~462 грн 54 коп., яка складається з наступного: 5279 грн 97 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4182 грн 57 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами. Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору і не викликає сумніву у суду. При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не спростував розміру нарахованої суми заборгованості за тілом кредиту та процентами перед позивачем за кредитним договором. Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 561 грн 13 коп., суд зазначає наступне. Пунктом 11 Заявки кредитного договору № ABH0CT155101708173484785 від 17.02.2024\~рокувизначено, що у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№ 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23(провадження№ 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Суд не погоджується з позицією представника позивача щодо можливості стягнення пені з відповідача виходячи з такого. Так в позовній заяві представник позивача посилається на п.6 розділу IV\~«Прикінцевих та\~перехідних положень»\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» як на підставу можливості нарахування пені з відповідача. Вважає, що на договори кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцяти денного дня включно з дня набрання чинності Закону №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», вимога пункту 6 розділу ІV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Однак вищевказані норми суперечать нормам права, які визначені в п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно до п.1-3 ч.2\~ст.19 ЗУ «Про правотворчу діяльність», з урахуванням вимог частини першої цієї статті в Україні встановлюється така ієрархія нормативно-правових актів: 1) Конституція України в системі нормативно-правових актів України має найвищу юридичну силу і є обов`язковою до виконання на території України; 2) чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, укладаються відповідно доКонституції Українита мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, зазначені упунктах 3-13цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України; 3) закони приймаються на основі Конституції України, чинних міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, зазначені упунктах 4-13цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України. Згідно ч.2 ст.66 ЗУ «Про правотворчу діяльність», у разі виявлення колізії між кодексом і первинним законом пріоритет у застосуванні має норма права, що міститься у кодексі, якщо інше не передбачено таким кодексом. Отже, враховуючи факт наявності у вищевказаних нормах права колізії між кодексом та ЗУ «Про споживче кредитування», суд приходить до висновку про необхідність застосування в даній цивільній справі саме норм Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником пені у розмірі 0,07% від суми простроченої заборгованості, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 561 грн 13 коп., слід відмовити. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позову (94,40 %), до перерозподілу належать документально підтверджені судові витрати позивача зі сплати судового збору. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422 грн 40 коп. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2\~286 грн 75 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: partial