Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості: за кредитним договором №4879656 у розмірі 76272,60 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10.08.2024\~між TOB «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4879656, який підписано електронним підписом останнього, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного\~договору відповідач\~підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~усіма умовами\~правил надання\~коштів у\~позику,\~в тому\~числі й\~на умовах\~фінансового кредиту\~ТзОВ «Лінеура\~Україна»,\~які розміщені\~на веб-сайті,\~приймаючи умови\~кредитного договору,\~відповідач підтвердив,\~що він\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно дотримуватися\~цих Правил.22.04.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №22042025 за яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників , в тому числі набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4879656 в розмірі 76272,60 грн, з яких: 14999,99 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 53772,61 грн\~сума заборгованості за процентами; 7500 грн. сума заборгованості за штрафами. У зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~ в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи: 10.08.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4879656, який підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 20421. Відповідно до п.1.2 кредитного договору сума кредиту складає 15000 грн.. Відповідно до п.1.3 кредитного договору строк кредиту 360 днів. Відповідно до п.1.4 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Відповідно до п.п. 9.3 п.9 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір припиняється в день повного повернення клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання. 22.04.2025 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №22042025, у відповідності до п.1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникненння грошової вимоги до боржників, сума грошових виог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком 1 та є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2 договору передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №22042025 від 22.04.2025, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2666, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №22042025 від 22.04.2025, від Клієнта до Фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. З реєстру боржників № 92 від 22.04.2025 до Договору факторингу №22042025 від 22.04.2025 підтверджено передачу Фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] \~\~за кредитним договором № 4879656 у розмірі 76272,60 грн, з яких: 14\~999,99 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 53772,61 грн\~сума заборгованості за процентами; 7500 сума заборгованості за штрафами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4879656 від 10.08.2024 станом на 22.04.2025 заборгованість [PERSON] становить 76272,60 грн, з яких: 14\~999,99 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 53772,61 грн\~сума заборгованості за процентами; 7500 сума заборгованості за штрафами. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 22 листопада 2023 року прийнятий\~Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним\~Законом\~внесено зміни та доповнення і до\~Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема,\~статтю 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування»\~доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас, пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів\~2.5 %; протягом наступних 120 днів\~1.5 %. Згідно пункту 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I «Про споживче кредитування» яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим\~Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилалося на те, що через неналежне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №4879656 від 10.08.2024 року утворилась заборгованість, яка станом на 22.04.2025 року становить в розмірі 76272,60 грн, з яких: 14999,99 грн. заборгованостей за основною сумою боргу, 53772,61 грн - заборгованості за відсотками, 7500 грн - за штрафами. За умовами укладеного між сторонами 10.08.2024 року кредитного договору, зокрема пункту 1.4.1 договору, визначено процентну ставку за кожний день користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту. Враховуючи, що кредитний договір №4879656 від 10.08.2024 року, тобто після набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Разом з цим пунктом 17\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2.5 %; протягом наступних 120 днів 1.5 %. Отже, на підставі частини п`ятої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~починаючи з 241 дня з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ\~набрав чинності 24 грудня 2023 року, отже, з відповідача слід стягнути відсотки, виходячи з наступного розрахунку: - за період із 10.08.2024 по 19.08.2024 року (включно) 2250 грн (15000 х 1.5% х 10 дні); - за період із 20.08.2024 по 22.04.2024 року (включно) 36900 грн (15000 х 1 % х 246 днів); Таким чином, сума процентів за користування кредитом становить 39150 грн. (2250+36900). При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено обмеження максимального розміру денної процентної ставки) поширюється в тому числі і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим\~Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором за №4879656 від 10.08.2024 станом на 22.04.2025 становить 54149,99 гривень, з яких 14999,99 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 39150 гривень - заборгованість по відсоткам. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором за №4879656 від 10.08.2024 року в розмірі 54149,99 грн., частково задоволивши позовні вимоги. Вирішуючи позов в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами, суд виходить з наступного. Згідно із пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що заборгованість за штрафом в сумі 7500 грн, нарахована позивачем після 24.02.2022, а саме - за порушення умов договору від 10.08.2024, відповідно до якого відповідачу було надано кредит, тому на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~ [PERSON] звільняється від вказаної відповідальності. За таких обставин, позов у цій частині не підлягає до задоволення. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вимог частини першої статті 141 ЦПК України, та з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2149,74 грн (3028 грн. х 54149,99 / 76272,60).

Outcome: partial