Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити факт смерті сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Маріуполь Донецької області, який помер [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, України. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~заявлених вимог\~заявник вказує\~на те,що вона є матір`ю [PERSON] ,\~який проживав\~в м.\~Маріуполь Донецької\~області та\~помер [INFO] .\~При цьому,\~15\~жовтня 2025\~року незаконно\~створеним органом\~на окупованій\~території видано\~свідоцтво про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~де зазначено\~місце смерті,\~що [PERSON] \~помер [INFO] \~у місті\~Маріуполь.\~Проте,\~дане свідоцтво,\~відповідно до\~ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»,\~є недійсним\~на території\~України.\~Заявниця тимчасово\~проживає,\~як внутрішньо\~переміщена особа\~в м.\~Тернополі.\~Встановлення даного\~факту необхідно [PERSON] для оформлення документів, пов`язаних із смертю сина. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. ПредставникВідділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. \~ \~ \~ \~Судом з`ясовано, що [INFO] народився [PERSON] (Витяг з актового запису про народження №156, складеного 19.02.1976 р. Приморським відділом реєстрації асктів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області) і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 20.12.1996 року Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області) Відповідно до довідки від 24.10.2024 року №6117-5003502283 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Як вбачається із довідки про смерть № С-07831, виданої 15 жовтня 2025 р. незаконно створеним органом на тимчасово окупованій території не підконтрольній українській владі, [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Маріуполь Донецької області, помер [INFO] в м. Маріуполь. Причина смерті: печінково-ниркова недостатність, цироз печінки, хронічний вірусний гепатит С, хронічна ішемія головного мозку. 15 жовтня 2025 року, незаконно створеним органом на тимчасово\~окупованій території\~не підконтрольній\~українській владі«Мариупольский городской отдел записи актов гражданского состояния Управления ЗАГС Донецкой Народной Республики», видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , де вказано, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у місті Маріуполь. Однак, зазначені документи, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №1207-VII, є недійсними на території України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~розділу ІІ\~Переліку тимчасово\~окупованих територій\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією,\~затвердженого наказом\~Міністерства розвитку\~громад та\~територій України\~від 28.02.2025,\~зареєстрованого в\~Міністерстві юстиції\~України 11.03.2025\~за №380/43786, місто Маріуполь з 21.05.2022 належить до тимчасово окупованих територій Російською Федерацією. Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). В силу вимог ч.6 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-l/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявниця не має. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. За таких\~обставин,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для задоволення\~заяви [PERSON] ,\~оскільки факт\~того,\~що [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Маріуполь Донецької області, помер [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, України, підтверджено та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі наведеного та

Outcome: approved