Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

В квітні 2025 року КЖЕП ММР «Зоря» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з управління, утримання будинків та прибудинкових територій за період з 01.12.2021 по 30.11.2024 у розмірі 17\~371,50 грн., судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником частки кв. [ADDRESS] . КЖЕП ММР «Зоря» надає послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] відповідно до договору №\~0270 від 28.12.2018, яким було затверджено кошторис витрат на утримання такого будинку та прибудинкової території, встановлено місячний розмір витрат у розмірі 5,0257\~грн. за 1 кв. м. У зв`язку з цим власники квартир, в тому числі і відповідач, зобов`язані своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги з управління, утримання будинків та прибудинкових територій. З огляду на систематичну несплату власниками вищевказаної квартири платежів на утримання будинку та прибудинкової території, у них утворилась заборгованість за період з 01.12.2021 по 30.11.2024 у розмірі 34\~743,09 грн. Оскільки відповідач є власником тільки частини квартири, позивач вважає за доцільне просити стягнути з нього половину заборгованості, а саме 17\~371,50 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання. 05.05.2025 на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на те, що позивач самостійно долучає до позову договір, на підставі якого, на його думку, регулюються правовідносини між мешканцями будинку та виконавцем послуг. Однак вказаний договір не передбачає нарахування заборгованості за період до 2021 року, а отже позивач не має правових підстав вимагати стягнення зазначених сум. Вважає, що КЖЕП ММР «Зоря» не надано доказів затвердження у встановленому законом порядку тарифів та вартість послуг з управління багатоквартирним будинком. Окрім викладеного, позивачем безпідставно змінено розмір тарифів за надані послуги; інформація про тарифи за весь період заборгованості не була доведена споживачу. Також позивач вказує, що предметом позову є заборгованість, що виникла у період з 01.12.2021 по 30.11.2024, однак у поданих розрахунках станом на 01.12.2021 міститься сума боргу понад 28\~891,96 грн., що виникла ще до 2021 року. Хоча, згідно тверджень відповідача, в цей час повинна бути заборгованість лише в розмірі 458,82 грн. Також відповідач вказував на те, що до заборгованості за період до 2021 року підлягає застосуванню строк позовної давності. 05.05.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності. Відповідач вказував на те, що КЖЕП ММР «Зоря» просить суд стягнути з нього заборгованість за спожиті послуги з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.12.2021 по 30.11.2024, тобто більше ніж за три роки. Відповідно вказані вимоги заявлено із пропущенням строку позовної давності. 29.04.2025 відповідач [PERSON] направив до суду зустрічний позов у якому просить: 1. Визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Миколаївської міської ради «Зоря» надати інформацію: - надати протокол або інший документ на підтвердження Загальних зборів співвласників будинку [ADDRESS] , яким було уповноважено [PERSON] обирати управителя будинку, із зазначення підписів співвласників будинку [ADDRESS] ; - надати договір про надання житлово-комунальних послуг між мною та КЖЕГІ ММР «Зоря»; - надати інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості за весь період надання такої послуги та за весь період вимагання боргу; - надати детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку за весь період вимагання боргу. 2. Зобов`язати Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Миколаївської міської ради «Зоря» перерахувати заборгованість за період з 01.12.2021 по 30.11.2024; 3. Стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» на його користь компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі 5\~000,00 грн. 4. Стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» на його користь сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що зі змісту первісного позову КЖЕП ММР «Зоря» про стягнення з нього заборгованості вбачається, що за період з 01.12.2021 по 30.11.2024 борг становить 17\~371,50 грн. Однак у відповідності до історії фінансового стану послуг абонента можна встановити, що борг за цей період становить 5\~851,13 грн. Таким чином, між [PERSON] та позивачем існує спір з приводу нарахованої заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, отже, на переконання позивача за зустрічним позовом, КЖЕП ММР «Зоря» зобов`язано перерахувати заборгованість. Також [PERSON] вказував на те, що інший зі співвласників спірної квартири а саме [PERSON] , неодноразово письмово зверталась до керівництва КЖЕП ММР «Зоря» з приводу надання інформації, у тому числі про надання протоколу або іншого документу на підтвердження загальних зборів співвласників будинку [ADDRESS] , якими було уповноважено [PERSON] обирати управителя будинку. Керівництво відповідача усіляко ухилялось від надання такої інформації. Зважаючи на тривалий характер порушення прав позивача та [PERSON] на отримання інформації, враховуючи потребу у докладанні надзвичайних інтелектуальних і моральних зусиль для поновлення своїх прав про отримання інформації про послуги, позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди в розмірі 5\~000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до суду. Ухвалою суду від 06.05.2025 зустрічний позов залишено без руху, надано [PERSON] строк для усунення вказаного у ній недоліку. 19.05.2025 [PERSON] усунув недолік зустрічного позову. У відповідності до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2025 прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди; вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» до [PERSON] про стягнення заборгованості з управління утримання будинків і споруд та прибудинкової території; об`єднаній справі присвоєно номер 489/2498/25 (номер провадження - №\~2/489/1907/25); суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи - до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 01.08.2025 на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник КЖЕП ММР «Зоря» Недибалюк О.Г., посилаючись на безпідставність вимог за зустрічним позовом, просила відмовити у його задоволенні. До відзиву надала докази: копії протоколу зборів СББ та листків письмового опитування співвласників будинку за адресою: [ADDRESS] ; також копію договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, копію вимог до якості послуг, кошторису. 13.08.2025 від позивача за зустрічним позовом [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно якої він наполягав на задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом Недибалюк\~О.Г. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити; зустрічний позов не визнала. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився. 30.09.2025 від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій первісний позов не визнав; зустрічний позов підтримав в повному обсязі; не заперечував проти закриття підготовчого провадження у справі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2025 [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 1226 від 21.10.1999 по частці (а.с. 23). КЖЕП ММР «Зоря» надає послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] відповідно до договору № 0270 від 28.12.2018 (а.с. 7). Згідно п.п. 3 п. 6 договору кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною і у строки, встановлені цим договором. У відповідності до пп. 10 п. «Ціна та порядок оплати послуг з управління» договору ціна послуги з управління становить 5.0257 гривень на місяць за 1 (один) кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Положеннями пп. 12 п. «Ціна та порядок оплати послуг з управління» договору визначено, що управитель щороку, не пізніше ніж за 2 місяці о закінчення строку дії цього договору, звітує перед співвласниками про виконання кошторису витрат відповідно до п. 15 цього договору та подає співвласникам на погодження новий кошторис витрат. Новий кошторис витрат підлягає погодженню співвласниками шляхом прийняття відповідного рішення у порядку, встановленому законом, з подальшим внесенням змін до цього договору. У випадку, якщо новий кошторис співвласниками не погоджено, продовжує діяти погоджений кошторис витрат. Від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] договір № 0270 від 28.12.2018 було підписано [PERSON] , уповноваженим зборами співвласників багатоквартирного будинку. Згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 20.10.2018 (дата проведення зборів), складеного 29.10.2018, визначено управителем та уповноваженим на надання послуг з управління багатоквартирним будинком КЖЕП ММР «Зоря», затверджено проект договору та ціну\~послуг на управління багатоквартирним будинком, обрано [PERSON] уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку на надання йому повноважень на підписання з обраною управляючою компанією договору на правління будинком і додатків до нього (а.с. 96-117). Додатком № 2 до вказаного договору було затверджено кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] , встановлено місячний розмір витрат у розмірі 5,0257 грн. за 1 кв. м. З огляду на систематичну несплату співвласниками кв. [ADDRESS] платежів на утримання будинку та прибудинкової території, у останніх утворилась заборгованість за період з 01.12.2021 по 30.11.2024 у розмірі 34\~743,09\~грн., що підтверджено історією фінансового стану послуг абонента (а.с. 11-12). Оскільки відповідач [PERSON] є власником тільки 1/2 частини квартири, позивач вбачає за доцільне просити стягнути з нього половину заборгованості 17\~371,50 грн. За Конституцією України, ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів. Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом статей 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На власника покладається тягар утримання майна. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до частин другої та третьої статті 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власника належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Отже, згідно зі загальним правилом, витрати на управління багатоквартирним будинком кожний співвласник несе пропорційно до його частки співвласника, незалежно від обставин використання спільного майна. Інше може бути визначено рішенням зборів співвласників або законодавством. Після укладення 28 грудня 2018 року між КЖЕП ММР «Зоря» в особі директора Курятника Володимира Андрійовича, з однієї сторони, та співвласників багатоквартирного будинку в особі [PERSON] , уповноваженої зборами Співвласників багатоквартирного будинку, що діє на підставі Протоколу загальних зборів співвласників, з іншої сторони, договору № 0270, правові підстави для укладання окремого договору з відповідачем, як власником житлового приміщення, відсутні. Належних та допустимих доказів того, що вищевказаний договір є недійсним, матеріали справи не містять. Згідно з частиною першою статті 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги те, що відповідач є співвласником 1/2 частки квартири, до якої позивач надає послуги з управління, утримання будинків та прибудинкових територій, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за вказані послуги підлягає частковому задоволенню. А саме, судом встановлено з історії фінансового стану послуг абонента [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , за період з 01 грудня до 31 грудня 2021\~року включено заборгованість у розмірі 28\~897,96 грн., а не 458,82 грн., яка нарахована за цей період. Отже, враховуючи межі позовних вимог, а саме стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 грудня 2021 року по 30 листопада 2024 року, вказана сума (її половина) заборгованості не підлягає стягненню з відповідача. Крім того, судом встановлено, що в історії фінансового стану абонента [PERSON] за вищезазначений період тариф за надані послуги визначено в розмірі 5,8152 грн. та 6,9888 грн. за 1 кв.м. Проте вказаний тариф не відповідає тому, який був визначений у договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 0270 від 28.12.2018 5,0257 грн. за 1 кв.м. Також в матеріалах справи не міститься доказів того, що новий кошторис зі зміненим тарифом було затверджено зборами співвласників із внесенням відповідних змін до договору як це передбачено пп. 12 п. «Ціна та порядок оплати послуг з управління». На запитання суду представник позивача [PERSON] пояснила, що їй невідомо, на якій підставі заборгованість відповідача за визначений період розрахована з урахуванням іншого тарифу, ніж визначено у договорі, будь-яких документів на підтвердження таких підстав вона не має можливості надати. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги визначений вищевказаним договором тариф за надання послуг з управління багатоквартирним будинком (5,0257 грн. за 1 кв.м.) заборгованість відповідача [PERSON] за надані послуги за період з 01 грудня 2021\~року по 30 листопада 2024 року становить 2\~060,54 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (78,90 кв.м. площа квартири х 5.0257 грн. за 1 кв. м. = 396,53 грн. на місяць; 396,50 грн. на місяць х 36 місяців період заборгованості = 14\~275,08\~грн. нараховано за утримання будинку; 14\~275,08 грн. нараховано за утримання будинку 10\~154,00 грн. оплати = 4\~121,08 грн.; 4\~121,08 / 2 = 2\~060,54 грн.). Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3\~000,00 грн., суд приходить до наступного. Так, за положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрати, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження судових витрат суду надано: договір про надання правничої допомоги № 22-19АБ від 16.12.2022, згідно п. 5.1. якого клієнт протягом 5 календарних днів за днем підписання акту надання послуг сплачує кошти, що зазначені у рахунку та додаткову угоду № 2 до нього від 05.01.2024, акт наданих послуг № 24-1 від 16.12.2024 на суму 3\~000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про зайняття адвокатської діяльністю. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №\~922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Згідно висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо

Outcome: partial