Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» через представника Мишевську Наталію Миколаївну звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №5161-КС-001 про надання кредиту від 14.11.2024 у розмірі 27\~120,00 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~422, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.11.2024 між сторонами укладено Договір №516169-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 14.11.2024 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 516169-КС-001 про надання кредиту. 14.11.2024 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 516169-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6409, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до умов договору, ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 8\~000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 8\~000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується довідкою про видачу коштів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №516169-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, станом на 22.06.2025 утворилася заборгованість за Договором №516169-КС-001 у розмірі 27\~120,00 грн, зокрема 8\~000,00 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 13\~520,00 грн сума прострочених платежів по процентах, 4\~000,00 грн заборгованості по штрафах, 1\~600,00 грн сума прострочених платежів за комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що стало підставою для звернення до суду із позовною заявою. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2025 передано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 справу передано на розгляд судді Чапліної Н.М. 23.07.2025 суд ухвалив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху. Встановив позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху доказів, що підтверджують надсилання відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з доданими документами. 26.07.2025 позивачем надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалою від 23.07.2025, які прийняті судом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» письмові докази у вигляді виписки про рух коштів по рахунку. Призначено судове засідання з розгляду справи на 24.09.2025. 24.09.2025 судове засідання відкладено до 03.11.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Крім того, зазначено про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву не подано. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 14.11.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» (далі Кредитодавець) та [PERSON] (далі Позичальник) було укладено договір №516169-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у сумі 8\~000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п. 2.3., 2.4., 2.5., 2.6., 2.7., 2.8., 2.9., 2.10 Договору строк кредиту становить 24 тижні; стандартна процентна ставка в день 1%, фіксована, комісія за видачу кредиту 1\~600,00 грн, загальний розмір наданого кредиту 8000,00 грн; строк дії договору до 01.05.2025; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 19\~657,94 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,21 процентів. Згідно з п. 2.11. Договору денна процентна ставка становить 0,89 процентів. Дата видачі кредиту 14.11.2024 (п. 2.12 Договору). Дата повернення кредиту 01.05.2025 (п. 2.13 Договору). Сторони у п. 4.2.2. Договору погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Даний кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід», вбачається, що 14.11.2024 на картку № [NUMBER] перераховано 8\~000,00 грн з призначенням переказу: «Перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог.№ 516169-КС-001 від 14.11.2024 без ПДВ», що також підтверджується доказами наданими АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 28.07.2025. З розрахунку заборгованості суд встановив, що, станом на 23.06.2025, сукупна заборгованість відповідача перед позивачем згідно Кредитного договору становить 27\~120,00 грн, зокрема 8\~000,00 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 13\~520,00 грн сума прострочених платежів по процентах, 4\~000,00 грн заборгованості по штрафах, 1\~600,00 грн сума прострочених платежів за комісією. Аналогічна інформація щодо розміру боргу відповідача перед позивачем за Кредитним договором міститься у довідці про стан заборгованості [PERSON] , що долучена позивачем до матеріалів позовної заяви. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закон України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Наведена позиція щодо застосування вказаних норм права викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.\~526, ч. 1 ст.\~527, ч. 1 ст.\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом установлено, що умовами Договору про надання кредиту №516169-КС-001 від 14.11.2024 визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у сумі 1\~600 грн (п. 2.5. Договору). При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення комісії в сумі 1\~600,00 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості по штрафах у сумі 4\~000,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи. Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи те, що на момент укладення договору та розгляду цієї справи згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач не мав права нараховувати відповідачу пеню, отже заборгованість за штрафом у розмірі 4\~000,00 грн необґрунтована, а тому вимога щодо її стягнення задоволенню не підлягає. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором №516169-КС-001 від 14.11.2024 у сумі 21\~520,00 грн, зокрема 8\~000,00 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту та 13\~520,00 грн сума прострочених платежів по процентах. У решті частині позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено сплату позивачем судового збору за подачу позову в сумі 2 422, 40 гривень (із застосуванням коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що підтверджується платіжною інструкцією №8819 від 26.06.2025. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~922,20 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Решту судового збору слід залишити за позивачем. На підставі викладеного

Outcome: partial