Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представник позивача Корнійчук Діана Дмитрівна в інтересах позивача ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1394-4047 від 12.05.2024 у розмірі 60000 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 12000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 48000 грн та понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12.05.2024 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1394-4047. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб в сумі 12000 грн. зі строком кредитування 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день; комісія за надання кредиту 15,00 % від суми кредиту. ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 26.08.2025 виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 67296 грн, з яких 12000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 53496 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1800 грн комісія за видачу кредиту. Разом з тим зазначив, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про можливість застосування до [PERSON] програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальника за нарахованими комісією та процентами у сумі 7296 грн., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 60000 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину в загальній сумі 60000 грн, з яких 12000 грн - заборгованість за кредитом; 48000 грн заборгованість за процентами. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання, призначене на 17 жовтня 2025 року відкладено у зв`язку з перебування головуючої судді в нарадчій кімнаті. У судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, про час та місце розгляду справи повідомлена, що піждтверджено даними Укрпошти трекінг R 067020667629 Ухвалою суду від 06.11.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 12.05.2024 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою [PERSON] , було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1394-4047. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб в сумі 12000 грн зі строком кредитування 300 днів; базовий період - 14 днів зі зниженою % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % за кожен день користування кредитом. Комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту. Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 12000 грн підтверджено договором про відкриття кредитної лінії № 1394-4047 від 12.05.2024, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С6661, довідкою про перерахування суми кредиту за договором №1394-4047 від 12.05.2024, листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LigPay за договором № 1394-4047 від 12.05.2024. З розрахунку заборгованості за договором №1394-4047 від 12.05.2024 вбачається, що станом на 26.08.2025, загальна заборгованість становить 67296 грн, з яких 12000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 53496 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 1800 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. З позовної заяви вбачається, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у сумі 7296 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 60000 гривень. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи викладене, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, встановивши укладення між сторонами кредитного договору та наявність заборгованості за ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 1394-4047 від 12.05.2024 року 12000 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 1800 гривень заборгованість по комісії. Разом з тим, суд не погоджується з розміром нарахованих позивачем процентів за користування кредитом з огляду на таке. Так, з наданого представником позивача розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1394-4047 від 12.05.2024 року установлено, що позивачем здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом протягом 14 днів за ставкою 1,20 % за період з 12.05.2024 року по 25.05.2024 року та протягом 286 днів за ставкою 1,50 % за період з 26.05.2024 по 07.03.2025. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про споживче кредитування" законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відтак, укладаючи 12.05.2024 року кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати проценту ставку у розмірі відповідно 1,2% та 1,5% за один день користування кредитом протягом вищезазначеного строку 300 днів відповідно до наданого розрахунку заборгованості, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Судом проведено власний розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати відсотків за процентною ставкою 1% за кредитним договором № 1394-4047 від 12.05.2024 року за користування кредитом протягом 300 днів за період з 12.05.2024 року по 07.03.2024, який становить: 12000 грн (сума боргу) х 1% : 100 % = 120 грн х 300 днів = 36000 грн. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, а саме на суму 49800 грн, в тому числі 12000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 1800 гривень комісія; 36000 гривень заборгованість за відсотками. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2010,59 (49800 : 60000 х 2422,4 = 2010,59) грн.

Outcome: partial