Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Адвокатка Чумак В.П. звернулася до суду з позовом [PERSON] до Першої Прилуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить зняти заборону відчуження на нерухоме майно, архівний запис про обтяження за реєстраційним номером 3098515, тип обтяження арешт нерухомого майна, зареєстрований 13.04.2006 Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 30.04.1952, Полтава комун банк, обтяження на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , архівний запис №728-20 від 30.04.1952, та звільнити зазначений будинок з-під заборони, виключивши відповідні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Від державного нотаріуса йому стало відомо, що на зазначений будинок накладено арешт, що обмежує його права розпоряджатися своїм майном. Позивач зауважив, що даний будинок перебуває у власності його родини протягом 70 років, однак обтяження накладено на будинок, власником якого вказаний [PERSON] . Особу на ім`я [PERSON] позивач ніколи не знав, такий ніколи не проживав у будинку [PERSON] та не був там зареєстрований. Позивач та його представниця у судове засідання не з`явилися, проте остання подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд справи без її участі (а.п.71). Представниця відповідача у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, згідно з якою просила провести розгляд справи за її відсутності (а.п.68). Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно з копією рішення №42 від 20.01.1955, [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] (а.п.18) та надано дозвіл на виконання робіт №1023 (а.п.20). 05.02.1955 було складено акт про відведення присадибної ділянки для індивідуального будівництва [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.п.19). 07.03.1956 було складено поетажний план будівництва за адресою: [ADDRESS] (а.п.21). З довідки №812 від 26.05.2025, виданої КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, вбачається, що на підставі рішення №426 Прилуцької міської ради від 24.05.1957 відбулася зміна адреси з [ADDRESS] (а.п.17). Довідка (технічний паспорт) була видана [PERSON] 22.11.1963 на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.п.22). На підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія ІІ-ЧН №033025, [PERSON] являється власницею земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.п.23). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.п.34). Згідно з копією посвідки про народження, [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] (а.п.35), яка після укладення шлюбу 20.10.1963 змінила прізвище на [PERSON] (а.п.36). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.п.39), яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.п.40). Згідно з копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] (а.п.41). З довідки №812 від 26.05.2025, виданої КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, вбачається, що право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за [PERSON] . Право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . На підставі рішення №426 Прилуцької міської ради від 24.05.1957 відбулася зміна адреси з [ADDRESS] (а.п.17). Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав №427289171 від 16.05.2025, [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.п.25), на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.2025 (а.п.24). Наявність спірного будинку підтверджується також копією технічного паспорта (а.п.26-30). Крім того, згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав №427293054 та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.2025, [PERSON] успадкував після смерті своєї баби [PERSON] земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.п.31,32). Відповідно до листа №367 від 06.06.2025 Першої Прилуцької державної нотаріальної контори, будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно з відомостями з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження арешт нерухомого майна, зареєстрований 13.04.2006 Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 30.04.1952, Полтава комун банк, обтяження на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , архівний запис №728-20 від 30.04.1952 (а.п.14). Наявність обтяження на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №429210396 (а.п.15-16). З копії домової книги вбачається, що особа на ім`я [PERSON] не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.п.42-59). Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 і 5\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися зобовязання і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. 55, 124\~Конституції України та ст.\~3\~ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.316\~Цивільного кодексу\~України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 328\~ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, при цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Враховуючи те, що судом не встановлено наявність будь-яких зобов`язань [PERSON] та [PERSON] , колишніх власниць будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та те що [PERSON] - особа, майно якої обтяжувалося, не має до вказаного будинку ніякого відношення, у такому випадку підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та ст.316, 317, 328, 391, 598, 608, 609 ЦК України, та

Outcome: approved