Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

03 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулось до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» (далі - «Манівео Швидка фінансова допомога») та [PERSON] (далі - Відповідачка) було укладено кредитний договір №221080401 (далі - Кредитний договір) на суму 5000,00 грн у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8Z4C3, за умовами якого відповідачці було надано кредит у сумі 5000,00 грн з перерахуванням на банківську картку № [NUMBER], строком на 30 днів дисконтного періоду від дати отримання першого траншу, тобто до 02 грудня 2021 року, зі сплатою процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування 722,70 % річних, що на день укладення договору становить 1,98 % в день від суми залишку кредиту, та після закінчення дисконтного періоду кредитування за процентною ставкою -766,50 % річних , що становить 2,10 % в день від суми залишку кредиту. За договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до реєстру прав вимоги № 167 від 04 січня 2022 року відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») на загальну суму 10387,00 грн. 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» 20 грудня 2023 року перейшло право грошової вимоги за кредитним договором в сумі 12837,00 грн. 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором в сумі 17837,00 грн. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернула, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 17837,00 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість по кредиту; 12837,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою судді від 18 вересня 2025 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування в АТ "Ощадбанк" доказів. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача Поляков О. у позовній заяві просив про розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи заперечень не мав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою «вручено». Про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 02 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №221080401, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 5000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. Договором передбачено, що кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.74 зворот - 78). Відповідно до п.1.7 Договору строк дії кредитної лінії : 30 днів дисконтного періоду від дати отримання кредиту, а саме : до 02 грудня 2021 року. Пунктом 1.8 Договору передбачено, строк дисконтного періоду встановленого п.1.7 може бути продовжено за умови оплати всіх фактично нарахованих процентів протягом дисконтного та пільгового періодів. Згідно з п.1.9.1- п.1.9.3. Договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти за користування кредитом. Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем та підлягають сплаті за весь строк дисконтного періоду кредитування у розмірі 722,50 % річних, що на день укладення договору становить 1,98 % в день від суми кредиту. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за «дисконтною та індивідуальною» процентною ставкою за весь період дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за «базовою» процентною ставкою - 766,50 % річних , що становить 2,10 % в день від суми кредиту. Згідно до п. 1.12. сторони погодили, що факту користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання нових траншів та є наслідком продовження строку дії кредитної лінії на наступних умовах: п.1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду ; п.1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних , що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Договір був вчинений в електронній формі з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV8Z4C3, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми (а.с. 82). Разом з укладанням кредитного договору [PERSON] був підписаний Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV8Z4C3 (а.с. 73-74). Таким чином, ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії №221080401 від 02 листопада 2021 року та здійснило переказ грошових коштів у розмірі 5000,00 грн шляхом зарахування на картку відповідача [NUMBER] АТ «Державний ощадний банк України», ідентифікатор платіжної операції: CC97316431C001B0E053AC112B0DFF25; безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с.20,79). Відповідно до інформації АТ Державний ощадний банк України», наданої 03 жовтня 2025 року вих. №46/12-11/127756/2025-БТ в банку емітовано картку № [NUMBER] , ІВАN [NUMBER] на ім`я [PERSON] , фінансовий номер телефону: [NUMBER] , надано інформацію про зарахування грошових коштів на вищевказаний рахунок в сумі 5000 гривень за вказаний проміжок часу в ухвалі суду (а.с. 118). Згідно з платіжним дорученням від 02 листопада 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачці [PERSON] 5000 грн (а.с. 79). Відповідачем не надано доказів повернення отриманих у кредит коштів кредитору. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28-1118-01 (а.с.29-32). Згідно з Реєстром прав вимоги від 04 січня 2022 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №221080401 від 02 листопада 2021 року у розмірі 10387,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість по основному боргу та 5387,00 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 42-43), яка відповідає розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 04 січня 2022 року ( а.с. 68). 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01 (а.с.52-55). Згідно з Реєстром прав вимоги від 23 лютого 2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №221080401 від 02 листопада 2021 року у розмірі 17837,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість по основному боргу та 12837,00 грн - заборгованість по відсоткам( а.с. 50-51), яка відповідає розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» станом на 23 лютого 2024 року ( а.с.67). 08 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Ейс» було укладено договір факторингу №08/07/25-Е, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором №221080401 від 02 листопада 2021 року, боржник [PERSON] (а.с.44-47). Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №221080401 від 02 листопада 2021 року, укладеним між відповідачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до витягу з особового рахунку за кредитним договором №221080401 від 02.11.2021 [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за вказаним кредитним договором станом на 31 липня 2025 року складає 17837,00 грн з яких: 5000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 12837,00 грн - заборгованість за процентами (а.с.66), яка відповідає розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» станом на 04 січня 2022 року (а.с.67). Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за користування коштами, іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстрів прав вимог за договорами факторингів, розрахунками заборгованості, складеними ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога » та ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС». В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості не спростовано. З виписки по картковому рахунку за період з 02 листопада 2021 року по 07 листопада 2025 року (а.с.119), вбачається, що відповідачка активно користувалася коштами, здійснюючи витрати та вносячи кошти на погашення кредиту. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у заявленому розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, укладеного з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с.64-65); копію протоколу погодження вартості послуг до нього (а.с.65 -зворот); копію Додаткової Угоди № 25770708920 від 09 липня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №№09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, зокрема якою передбачено надання юридичної допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (а.с.63); акт прийому -передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09 липня 25 року (а.с.62). Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 09 липня 25 року витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: вивчення матеріалів справи 2 год. - 1000,00 грн; складання позовної заяви 2 год. - 5000,00 грн; підготовка адвокатського запиту 1 год. - 500,00 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 год. - 500,00 грн (а.с.62). Разом з тим, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 17837,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 12837,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 5 422,40 грн, з яких: 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору та 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial