Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

01 жовтні 2025 року до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» із позовною заявою до [PERSON] , у якому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість на суму 12111 гривень, судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правничу допомогу - 4 500 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 8946758, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3000 гривень строком на 360 днів (з 28.04.2025 по 22.04.2026), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 517,50 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 150 гривень за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 082258, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 8946758 від 28.04.2025 виконав свої зобов`язання, передавши відповідачці [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 3000 гривень шляхом їх перерахування на її банківський картковий рахунок № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. 16.09.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8946758 від 28.04.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог № 18/09/25-01 від 18.09.2025 кредитодовець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, в тому числі до відповідачки [PERSON] в сумі 12111 гривень, з яких: 3000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 2593,50 гривень сума заборгованості за відсотками, 517,50 гривень сума заборгованості за комісією, 6000 гривень сума заборгованості за пенею/неустойкою. У зв`язку з невиконанням відповідачкою кредитних зобов`язань, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на свою на користь суму заборгованості за Договором кредиту №8946758 в розмірі 12111 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.10.2025 відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін з їх викликом. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові. Не заперечує проти постановлення заочного рішення в даній цивільній справі. Відповідачка, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву чи будь-яких пояснень по суті спору не надала. Відповідно до пункту 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, які проживають разом із ним. Як убачається з трекінгу поштового відправлення № R067012007806, розміщеного на офіційному сайті АТ «Укрпошта», рекомендований лист, направлений відповідачці, має статус «вручено одержувачу». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу Судом встановлено, що 28.04.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії (Надійний) № 8946758. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 082258, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Пунктом 2.2 Договору визначено параметри та умови кредиту: сума кредиту - 3000 грн, строк кредитування/строк договору - 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 1372,50 грн, дата сплати першого обов`язкового платежу 27.05.2025, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 517,50 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 150 грн. за кожен день понадстрокового користування. Кредитор, виконуючи умови кредитного договору № 8946758 від 28.04.2025 року, належним чином дотримався взятих на себе договірних зобов`язань та надав відповідачці [PERSON] грошові кошти на суму 3000 грн.. Перерахування кредитних коштів було здійснено на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] через платіжну установу ТзОВ «ФК Фінекспрес», що підтверджується довідкою ТзОВ «ФК Фінекспрес» від 29.08.2025 та копією платіжної інструкції, а також наданою АТ «Акцент-Банк» від 07.10.2025 за № 20.1.0.0.0/7-20251006/0056 на вимогу суду випискою з банківського рахунку [PERSON] . Таким чином, суд встановив, що кредитор належно виконав свої обов`язки за договором, а факт перерахування грошових коштів відповідачці підтверджується сукупністю наданих письмових доказів. В подальшому 16.09.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8946758 від 20.04.2025. Відповідно до ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційнійсистемісуб`єктаелектронноїкомерції,що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного позивачем, сума заборгованості за договором № 8946758 від 28.04.2025 складає 12111 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2593,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 517,50 гривень сума заборгованості за комісією, 6000 гривень сума заборгованості за пенею/неустойкою. Доказів того, що відповідачка здійснила оплату заборгованості матеріали справи не містять. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору та норм закону відповідачка [PERSON] допустила порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала платежів, передбачених договором для погашення своїх договірних зобов`язань ні на користь первісного кредитора, ні на користь позивача. Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3 000 гривень. Щодо стягнення суми заборгованості за процентами Підписавши договір кредиту № 8946758 від 28.04.2025 [PERSON] підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту кредитодавцем, зокрема й щодо нарахування процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056 ЦК розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, суд вважає, що з відповідачки також підлягають стягненню нараховані позивачем відсотки в сумі 2593,50 гривень. Щодо вимоги про стягнення суми заборгованості за комісією. Відповідно до умов договору № 8946758 від 28.04.2025, а саме в п.2.2.8 встановлено, що між сторонами передбачено обов`язок позичальника сплатити кредитодавцю комісійну винагороду (комісію) у розмірі 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 517.50 грн. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк. Відповідач доказів оплати комісії не надав, тому суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення суми заборгованості за пенею/неустойкою. Суд зазначає, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань і така особливість проявляється: - в періоді існування особливих правових наслідків, яким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; - в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема, договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; - у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на те, що в Україні діє воєнний стан та з огляду на положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано відповідачці пеню у розмірі 6000 грн, яка стягненню не підлягає, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню. Щодо вимог про відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір. Відповідно до ст. 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як слідує з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Процесуальні норми передбачають, що суд визначає розмір судових витрат, сплачених стороною або тих, які вона повинна сплатити у зв`язку з розглядом справи, на підставі наданих сторонами доказів. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язковими документами, що підтверджують відповідні витрати, є: договір про надання правової допомоги (зокрема договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); розрахунок наданих послуг із детальним їх описом; а також документи, які підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені відповідно до вимог законодавства (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, інші банківські документи, касові чеки тощо). Такий підхід викладено у висновках Верховного Суду, зокрема в постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19 та № 810/3806/18. З метою підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 гривень, представником позивача до суду подано документи, що підтверджують надання та оплату юридичних послуг, а саме: договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; Витяг з акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 4500 гривень, ордер, довіреність. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідач у справі не надав суду обґрунтоване клопотання про зменшення витрат позивача на правничу допомогу. Тому, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та співмірними зі складністю справи, обсягом виконаної роботи й часом, витраченим представником на захист прав та інтересів позивача. У зв`язку з цим зазначена позивачем сума підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог (50,45 %), а саме - в розмірі 2270,25 грн. Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволено лише частково - на суму 6111 грн від заявленої позивачем суми - 12111 грн, що становить 50,45 % від заявлених вимог, - відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1 222,21 грн..

Outcome: partial