Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», у особі представника Гурського Германа Юрійовича, звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2937317684-382233 від 27.06.2021 в розмірі 22717,60 гривень, з яких: заборгованість по кредиту складає 7300,00 гривень; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом складає 15417,60 гривень. У позовній заяві позивач просить суд провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд позовної заяви здійснювати за відсутністю представника позивача, у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Крім того, представник позивача в додаток до позову надав окремим документом клопотання про витребування доказів. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 27.06.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2937317684-382233. Кредитор свої зобов`язання перед відповідачкою, відповідно до укладеного договору, виконав у повному обсязі. Проте відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в розмірі 22717,60 гривень, з яких: заборгованість по кредиту складає 7300,00 гривень; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом складає 15417,60 гривень. Ухвалою Новобаварського районний суд міста Харкова у складі судді Борисенка О.О. від 14.06.2025, згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а саме передано на розгляд до Златопільського міськрайонного суду Харківської області. Ухвалою судді Златопільського міськрайонного суду від 09.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду. Ухвалою судді від 14.07.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено перше судове засідання на 10.09.2025. Ухвалою судді від 10.09.2025 відкладено судове засідання на 08.10.2025. Згідно довідки секретаря судового засідання від 08.10.2025 судове засідання відкладено на 30.10.2025 у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. У судове засідання сторони по справі не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином: позивач у порядку ч.5\~ст.272\~ЦПК України засобами Електронного суду. Відповідачка повідомлялась засобами поштового зв`язку, проте, конверт з ухвалою та повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, яка була призначена на 28.10.2025, повернувся до суду. Представник позивача у позові просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. \~ \~ \~ \~Відповідачка про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надала. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить розгляд справи на загальних підставах та наявних у справі доказів. Згідно ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та його представника, не проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 27.06.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2937317684-382233 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 3707. Відразу після вчинених дій відповідача ТОВ «КОШЕЛЬОК» перерахувало грошові кошти в сумі 7300,00,00 гривень (сім тисяч триста гривень нуль копійок) на її банківську карту № [NUMBER] , згідно повідомлення б/н ТОВ «Тас Лінк» та довідки про підтвердження платежу АТ «Таксомбанк» №34091/47.1. від 07.11.2024 року, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «КОШЕЛЬОК». Тому первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість на загальну суму 22717,60 гривень (двадцять дві тисячі сімсот сімнадцять гривень шістдесят копійок), з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7300,00,00 гривень (сім тисяч триста гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за процентами становить 15417,60 гривень (п`ятнадцять тисяч чотириста сімнадцять гривень шістдесят копійок). Статтями 12, 13, 81\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За правилами ч.1 ст.205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст.626, ст.628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч.1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами\~ст. 1055 ЦК України. За правилами ст.\~526, ст.\~527, ст.\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Згідно зі\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Положеннями ст.1054\~ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з того, що відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» суми заборгованості за кредитом та суми заборгованості по відсотках. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами не є в повній мірі обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Згідно з платіжною інструкцією №1128 від 30.05.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Також, згідно з Договором про надання правничої допомоги б/н від 12.02.2025 року, Додатку б/н від 15.05.2025 року до договору б/н від 12.02.2025 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ГЕРМАН ГУРСЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 10000,00 гривень (десять тисяч гривень нуль копійок). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Також, згідно з Договором про надання правничої допомоги б/н від 12.02.2025 року, Додатку б/н від 15.05.2025 року до договору б/н від 12.02.2025 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ГЕРМАН ГУРСЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 10000,00 гривень (десять тисяч гривень нуль копійок). На підставі викладеного,

Outcome: approved