Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

В травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2» з 01.09.2021 року є управителем зазначеного багатоквартирного будинку, на підставі рішення співвласників. Співвласники затвердили кошторис та вибрали управителем багатоквартирного будинку Позивача. Відтак, з 01.09.2021 року Відповідачу виставлялись рахунки за послуги утримання без укладання окремого договору, адже, договір про надання послуг з управлінням багатоквартирним будинком був укладений 01.09.2021 року від імені всіх співвласників їх представником (далі за текстом - Договір), який був визначений рішенням співвласників. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає:забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Згідно пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги зацінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В добровільному порядку заборгованість сплачується частково. Зобов`язання позивач по Договору виконувались в повному обсязі, проте, відповідач не виконує повністю свої зобов`язання у відповідності до Закону та у розмірі і строки по Договору, не вносить плату за надані Позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком. Заборгованість відповідача перед позивачем, позбавляє можливості позивачу належним чином виконувати свої зобов`язання перед іншими кредиторами, веде до накопичення боргів і може призвести до погіршення умов надання послуг іншим споживачам, які сумлінно вносять плату за житлові послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлові послуги, основна заборгованість Відповідача за період 01.07.2022 по 31.03.2025 року становить 20 962,37 грн. Ухвалою суду від 20.06.2025р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2» з 01.09.2021 року є управителем зазначеного багатоквартирного будинку, на підставі рішення співвласників. Судом встановлено, що співвласники затвердили кошторис та вибрали управителем багатоквартирного будинку Позивача. Відтак, з 01.09.2021 року Відповідачу виставлялись рахунки за послуги утримання без укладання окремого договору, адже, договір про надання послуг з управлінням багатоквартирним будинком був укладений 01.09.2021 року від імені всіх співвласників їх представником (далі за текстом - Договір), який був визначений рішенням співвласників. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за житлові послуги, основна заборгованість Відповідача за період 01.07.2022 по 31.03.2025 року становить 20 962,37 грн. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Таким чином судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved