Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що одруження виявилося невдалим, оскільки вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, перестали розуміти один одного. Він є військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу у військовій частині. Вказані обставини призвели до того, що створити міцної, дружної сім`ї з відповідачем їм не вдалося. Вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, мають окремий бюджет, а отже фактично не є сім`єю. Вважає, що за таких обставин їх шлюб існувати не може, їхня сім`я фактично розпалась, носить формальний характер, не має майбутнього. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Окрім цього, у заяві просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.10). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову (а.с.19). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14-15). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 06.11.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, зваживши на позицію відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.02.2024 у Жидачівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.02.2024 серії [NUMBER] (а.с.5). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та відсутності згоди відповідача на припинення цих відносин, що унеможливило розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 та 113 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідна з цим, що вбачається з висловлених ними у заявах позицій. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню повністю. З огляду на приписи статті 113 СК України після розірвання шлюбу позивачу слід змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved