Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

12.09.2025 [PERSON] звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У обгрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що Департаментом «Центру надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Батьком на ім`я позивача складений заповіт.Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавськоїобласті з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку із спливом шестимісячного строку на подання заяви. 16.09.2025 відкрите провадження по справі у порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін. 26.09.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі (копії постанови ноатріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії). 07.10.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого посилаються на те, що Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавськоїобласті є неналежним відповідачем по справі, оскільки згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, що переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини у разі прийняття судом відповідного рішення (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). У відзиві зазначають також, що з матеріалів справи не вбачається можливим встановити наявність або відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після [PERSON] , позивачем та його представником не заявляються відповідні клопотання про витребування копії спадкової справи, як наслідок неможливо визначити чи визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Недоведеним є також поважність причин пропуску строку [PERSON] . Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заперечує щодо задоволення позовної вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн, оскільки у цьому випадку реалізація позивачем права на звернення до суду із позовом не викликане порученням, невизнанням або оспорюванням його законного права та інтересу зі сторони Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. 22.10.2025 представником позивача надана відповідь на відзив із клопотанням про витребування доказів по справі. 30.10.2025 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч. 3 ст. 223 ЦПК України). Представники позивача та відповідача не наполягали на явці позивача у судове засідання. Представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи. Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник позивача погодилась із стороною відповідача щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача, не наполягала на розгляді та задоволенні поданого нею клопотання про витребування доказів по справі. Від позивача та/ або його представника до початку першого судового засідання по справі не надходило суду клопотання про залучення до участі співвідповідача або про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Представник позивача не довів, що не знав та не міг знати до подання позову по справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини на які посилається представник позивача, як на підставу своїх позовних вимог та представник відповідача, як на підставу своїх заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , про що згідно змісту позовних вимог Департаментом «Центру надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Померлим [PERSON] складений заповіт на користь позивача. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавськоїобласті з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку із спливом шестимісячного строку на подання заяви. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України, зокрема ч.1 якої передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядуванняза місцем відкриття спадщини. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 по справі № 2516/1356/12-ц, від 15.01.2020 по справі № 200/9984/16-ц, від 20.12.2021 по справі № 502/1603/18, від 24.05.2023 по справі № 291/559/21 та інших. Як слідує із наявної у матеріалах справи копії постанови приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області від 18.11.2024, за заявою [PERSON] (позивача) заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи слідує, що у встановлений законодавством строк [PERSON] (позивач) не подав заяву про прийняття спадщини, не був зареєстрвоаний за місцем проживання померлого. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 по справі № 523/9076/16-ц зроблений висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження по справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Судом враховується, що під час вирішення зазначеного спору у судовому засіданні, від позивача та/ або його представника до початку першого судового засідання по справі не надходило суду клопотання про залучення до участі співвідповідача або про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Представник позивача не довів, що не знав та не міг знати до подання позову по справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові, тому позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задоволенню не підлягають. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 10.11.2021 по справі № 759/19779/18 зазначено, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 по справі № 280/4/18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, однак не є підставою для відмови у відкритті провадження по справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Згідно ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов поданий не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження по справі. Після спливу строків, зазначених у ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивачем доведо, що він не знав та не міг знати до подання позову по справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначити відповідача по справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання із обгрунтуванням необхідності такої заміни. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати відомості про те, що обов`язок відповідати за позовом покладений на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки у випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Так, у цій справі предметом позову є визнання за позивачем є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини щодо 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Позивачем по справі заявлено вимогу до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Однак, вказана особа не порушувала прав позивача та не має власного матеріально-правового інтересу по справі. Представник відповідача, у своїй заяві стверджував, що Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області є неналежним відповідачем по справі із зазначенням належного відповідача - Кременчуцька міська територіальна громада в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Під ча розгляду справи будь-яких протиправних дій відповідача не встановлено. Від позивача та/ або його представника до початку першого судового засідання по справі не надходило суду клопотання згідно ст. 51 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним або залучення співвідповідача з власної ініціативи. За таких обставин, пред`явлення позову до неналежного відповідача Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. При цьому, позивач не позбавлений права на судовий захист шляхом подання позову до належного відповідача за своїми позовними вимогами. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст.\~12,\~13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог. Представником позивача протилежного суду не доведено, наведені стороною відповідача обставини та факти не спростовані. Інших клопотань, заяв представником позивача не заявлено. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Оскільки у позові відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed