Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] ,\~звернулася\~до\~суду із\~заявою,\~в\~якій\~просить встановити\~факт\~належності\~їй дублікату\~заповіту від\~15.07.1997\~року за\~реєстровим №\~70.\~ Заява мотивована тим, що 15 липня 1997 року мати заявиці - [PERSON] , зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно заповіла у власність « [PERSON] ». [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Заявниця [PERSON] має намір успадкувати майно за заповітом після смерті матері, однак не може документально це оформити, через помилку в написанні її прізвища - « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] » в дублікаті заповіту від 15.07.1997 року за реєстровим № 70, який посвідчений [PERSON] секретарем виконкому Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області . Маючи намір оформити свої спадкові права, заявниця звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, отримала відмову у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища. Розбіжність у дублікату заповіту є перешкодою для реалізації нею своїх спадкових прав. Ця обставина змушує заявницю звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить встановити факт належності їй дублікату заповіту від 15.07.1997 року за реєстровим № 70, який виданий на прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року було прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання. У судове засідання заявниця не з`явилися, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про підтримання заявлених вимог у повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи - Старостинський округ №5 с.Ржавинці в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо заявлених вимог не має. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх\~процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 73 років, в с. Ржавинці, Заставнівського району, Чернівецької області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 липня 2000 року Виконавчим комітетом Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Як вбачається з дублікату заповіту від 15.07.1997 року за реєстровим № 70 - 15 липня 1997 року [PERSON] , зробила заповітне розпорядження яким все своє майно заповіла « [PERSON] ». З довідки виданої виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради від 25.09.2025 року, вбачається, що гр. [PERSON] ,\~ [INFO] і [PERSON] [INFO] є одна й та ж сама особа. Родинні відносини заявниці та [PERSON] підтверджуються наступними документами. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що заявниця - [PERSON] змінила прізвище при укладенні шлюбу з [PERSON] на « [PERSON] ». У свідоцтві про народження заявниці батьками записані - « [PERSON] » та « [PERSON] », що стверджено копією свідоцтва про народження серії серії [NUMBER] . Встановлено, що в даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Факт належності [PERSON] , [INFO] дублікату заповіту, який виданий на прізвище « [PERSON] », підтверджується дослідженими судом доказами (письмовими документами). Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати права спадкоємця. Оскільки іншого порядку встановлення факту належності особі, дублікату заповіту, окрім судового, не встановлено, тому приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved