Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

свої вимоги позивачки обґрунтовує тим, що з 29.07.2016 року сторони перебувають у шлюбі, під час якого в них народився син [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що сторони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття любові один до одного та припинили шлюбні відносини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї, не ведуть спільне господарство та не проживають разом. Тому їх шлюб носить формальний характер. У зв`язку із цим позивачка просить розірвати вказаний шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить розглянути справу без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити (а. с. 2). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 29.07.2016 року Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони одружилися того дня. Шлюб зареєстровано вказаним органом ДРАЦС (актовий запис № 100 від 29.07.2016 року). У зв`язку з укладенням шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 7). Згідно з даними свідоцтва про народження серії « [NUMBER] , виданого 01.03.2017 року Коломийським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (актовий запис № 96 від 01.03.2017 року), у сторін під час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвищеу зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не вказала, яке прізвище вона бажає залишити після розірвання шлюбу, тому суд не вирішує дане питання відповідно до положень ст. 113 СК України. На підставі статтей 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved