Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" Столітній Михайло Миколайович звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3793052 від 04.07.2023 в сумі 119312 грн 64 коп., а також понесених судових витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн, та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Окрім того, просить в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3 % річних: С* 3:100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал"; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" (далі ТОВ "Лінеура Україна) та [PERSON] укладено електронний договір № 3793052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою сторони погодили наступні умови: сума кредиту 19000 грн; строк кредиту 360 днів, з 04 липня 2023 року по 28 червня 2024 року, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед [PERSON] виконало у повному обсязі та надало їй кредит у сумі 19000 грн, шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Враховуючи невиконання відповідачкою своїх зобов`язань перед первісним кредитором, 24 травня 2024 року ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3793052 від 04.07.2023 року в загальній сумі 106139 грн 34 коп., з яких: тіло кредиту 18819 грн 08 коп., заборгованість за процентами 87320 грн 26 коп. Станом на дату укладання договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії кредитного договору № 3793052 від 04.07.2023 року не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачкою, ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" у період з 25.05.2024 року по 28.06.2024 року (35 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 13173,3 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Зазначає, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачкою за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 119312 грн 64 коп., з яких: 18819 грн 08 коп. заборгованість за сумою кредиту, 87320 грн 26 коп заборгованість за процентами, 13173 грн 30 коп заборгованість за процентами, нарахованими позивачем за 35 календарних днів. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь товариства вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази від АТ КБ «Приватбанк» про перерахування кредитних коштів [PERSON] .. До суду 17.10.2025 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла інформація про зарахування 04.07.2023 на карту № [NUMBER] [PERSON] грошових коштів в сумі 19000 грн. Ухвалою суду від 03.11.2025 року постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не подала. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено,\~що 04липня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір № 3793052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Кредитний договір), який підписаний\~електронним підписом\~відповідачки шляхом\~відтворення одноразового\~ідентифікатора \~Т515.За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит у розмірі 19000 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 2% в день, яка застосовується в межах всього строку кредиту (п. 1.4.1 Кредитного договору). Знижена процентна ставка становить 1,10% в день та застосовується якщо клієнт до 03.08.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.4.2 Кредитного договору). ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Кредитного договору 04 липня 2023 року надало відповідачці кредит у розмірі 19000 грн, перерахувавши на платіжну картку № 5457082226318900, указаною відповідачкою при укладенні Кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 162-3105 від 31.05.2024,копією договору на переказ коштів, укладеного між ТОВ "Універсальні платіжні рішення" та ТОВ "Лінеура Україна" № ФК -П -19/03-01 від 12.03.2019 року, інформацією Приватбанку № 20.1.0.0.0/7-251006/96502-БТ від 09.10.2025 року. 24 травня 2024 року ТОВ "Лінеура Україна" відступило право вимоги до відповідачки за Кредитним договором ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", згідно з договором факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року. Згідно до реєстру боржників ТОВ "Лінеура Україна" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3793052 на суму 106139,34 грн , в тому числі 18819,08 грн - заборгованість за сосновною сумою боргу, 87320,26 грн - за відсотками . Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості ТОВ "Лінеура Україна", що заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 24.05.2024, тобто на момент відступлення права грошової вимоги позивачу за кредитним договором становила 106139 грн 34 коп., з яких 18819 грн 08 коп тіло кредита, 87320 грн 26 коп проценти за користування кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" позивачем за 35 календарних днів було додатково нараховано відповідачці відсотки за користування грошовими коштами за процентною ставкою 2% у сумі 13173 грн 30 коп. Відповідачкою заборгованість за кредитним договором не спростована, та останньою щодо правильності розрахунків такої заборгованості не надано заперечень. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між первісними кредиторами та відповідачкою Кредитного договору, наявність заборгованості за ним, перхід права вимоги за вказаним договором до позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині у повному розмірі та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" заборгованості у загальній сумі 119312 грн 64 коп, з яких тіло кредиту 18819 грн 08 коп., заборгованість за процентами нарахована первісним кредитором 87320 грн 26 коп., заборгованість за процентами нарахована позивачем за 35 календарних дні 13173 грн 30 коп. Щодо нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду в порядку ч.ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України, нарахувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10000 грн, які підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, актом № 10357 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, рахунком на оплату № 10357-22/09-2025 від 22 вересня 2025 року. Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial