Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 102 456,81 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.05.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №698800765, заповненням анкети-заяви, у якій відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив електронний документ з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9C74W. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 21 100,00 грн. строком на 30 днів, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . Порушивши умови кредитного договору, відповідач [PERSON] не повертає кредитні кошти, та не сплачує відсотки за користування кредитом, в результаті чого, виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 102456,81 грн., що складається із 21 099,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 81 357,74 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Зобов`язання по кредитному договору №698800765 від 22.05.2023 було відступлено, згідно договорів факторингу укладених між: - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод до нього; - ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 року. Окрім того, позивач просить стягнути із відповідачки судові витрати понесені на оплату судового збору в сумі 2422.40 грн. та на правничу допомогу в сумі 7000.00 грн. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.08.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2025 року за клопотанням сторони позивача витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію на підтвердження отримання [PERSON] кредитних коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Представник позивача в позовній заяві зазначив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 22.05.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №698800765, заповненням анкети-заяви, у якій відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив електронний документ з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9C74W. Відповідно до умов вказаного договору, позивач ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 21 100,00 грн. строком на 30 днів, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку 4149-43XX-XXXX-0279, згідно із п.1.2 кредитного договору, а відповідачка зобов`язувалася здійснювати погашення кредиту у визначений строк, сплачуючи проценти користування кредитними коштами. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові Кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 21100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п. 3.1 Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого він може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) у межах Кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повертати суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування становить 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом визначається у порядку, передбаченому п. 3.2 цього Договору. У п. 3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. У відповідності до умов п. 3.3. Договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим Договором Позичальник зобов`язаний сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 3354 грн. 90 коп. Кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок, для управління яким випущена Платіжна картка № 4149-43XX-XXXX-0279. Зарахування коштів здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору або ініціювання отримання чергового Траншу (п. 5.1. Договору). На момент укладення цього Договору сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 21.06.2023, а саме протягом 30 (тридцяти) днів від дати отримання першого траншу позичальником (п. 7.1. Договору). Відповідно до п. 8.3.1. - 8.3.2. Договору за період від дати видачі кредиту (22.05.2023) до 21.06.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 1933.45 % річних, що на день укладення Договору становить 0.53 % від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2 Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 21.06.2023 проценти нараховуються за ставкою 383,25 % річних, що на день укладення Договору становить 1,05 % на день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно п. 8.8. Договору для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3 Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 24454 грн 90 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 33354 грн 90 коп. та суму кредиту у розмірі 21 100 грн 00 коп. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору від 22.05.2023 №698800765: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 21100,00 грн; строк кредитування - до 1857 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження); процентна ставка: дисконтна процентна ставка - 3,65%-766,5% річних, індивідуальна процентна ставка - 383,25%-766,5% річних, базова процентна ставка - 766,5% річних, поза дисконтним періодом - 1087,7% річних; загальні витрати за кредитом - 3354,90 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 24 454,90 грн; реальна річна процентна ставка - 193,45% річних . З відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 20.10.2025 вбачається, що 22.05.2023 на банківську карту, емітовану на ім`я [PERSON] із фінансовим номером +380973902692 було здійснено перерахування грошової суми у розмірі 21 100,00 грн. Відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відступлено зобов`язання по кредитному договору №698800765 від 22.05.2023 ТОВ «Таліон Плюс». Згідно договору факторингу від 27.05.2024 №27/0524-01 ТОВ «Таліон Плюс» відступлено зобов`язання по кредитному договору №698800765 від 22.05.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладений договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого відступлено зобов`язання по кредитному договору №698800765 від 22.05.2023 ТОВ «Юніт Капітал». Із розрахунку, представленого позивачем, вбачається, що [PERSON] зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконувала, кредитні кошти не повертає, внаслідок чого, станом на день подання позовної заяви виникла заборгованість по кредитному договору №698800765 від 22.05.2023 в сумі розмірі 102 456,81 грн., що складається із 21 099,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 81 357,74 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як слідує із змісту ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої та другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як слідує із змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із змісту ст.512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, заборгованість не погасив, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого загальна заборгованість складає 102 456,81 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 21 100,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 81 357,74 грн. Поряд з цим, суд не може погодитися із визначеною позивачем сумою заборгованості за кредитним договором з огляду на наступне. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 150 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Як зазначалось, умовами п. 3.1. Договору передбачено, зокрема, що кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту. Разом з тим у пункті 3.2. Договору його сторони погодили, що строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х -Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х - поточна дата(день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів. Факт пролонгування відповідачем [PERSON] строку кредитування підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за кредитним договором від 22.05.2023 року № 698800765, наданого первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», згідно якого відповідачка сплатила на виконання умов пролонгації процентів по кредиту у розмірі 3243.07 грн. та продовжила відповідно до п. 3.2. Договору строк кредитування на 30 днів, тобто до 22.07.2023 . Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що після пролонгації кредитного договору у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований протягом продовженого строку кредитування (30 днів) за базовою процентною ставкою за кожен день користування кредитом 1,050% на день згідно п. 8.3.2 Договору. Відповідно до п. 8.3.2. Договору у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2 Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 21.06.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 383,500 (триста вісімдесят три цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,05 відсотків на день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процентна ставка). У відповідності до п. 8.4. Договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,980 відсотків на день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Відтак, відповідачка скористалася правом на пролонгацію кредиту, у зв`язку з чим строк кредитування було продовжено до 22.07.2023. Отже, нарахування процентів за період після 21.06.2023 мало здійснюватися відповідно до пункту 8.3.2 Договору за індивідуальною процентною ставкою 1,050 % на день від суми кредиту. Водночас позивач безпідставно здійснював нарахування процентів за підвищеною ставкою 2,980 % на день, передбаченою пунктом 8.4 Договору, яка застосовується лише після закінчення дисконтного періоду кредитування. Подальше поза строком кредитування нарахування TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» процентів у період з 22.07.2023 по 16.11.2023 за ставкою 2,980 % на день користування відповідачем кредитними коштами за кредитним договором було безпідставним. Таким чином, кредитор має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 150 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України. Отже, припис абз.2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91). Суд зазначає, що нарахування позивачем відсотків у період з 23.07.2023 по 16.11.2023 є безпідставним та здійснено поза межами строку кредитування, передбаченого договором, оскільки кредитор мав право нараховувати відсотки за користування кредитом після пролонгування кредиту з 21.06.2023 по 22.07.2023 включно. Крім того, суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного строку кредитування. Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі №723/304/16-ц (провадження N14-360цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц (провадження N14-680цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто дана судова практика є сталою. Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, проценти за користування позикою можуть бути нараховані лише в межах погодженого сторонами строку кредитування (30 днів), тобто строку, на який були надані кошти. Розмір заборгованості відповідача за процентами, нарахованими за пролонговані 30 днів за ставкою 1,050 %, становить 6646,50 грн (21 100 грн х 1,050% х 30 днів), що узгоджується з погодженими сторонами умовами Договору, а у задоволенні вимог позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані за період з 23.07.2023 по 16.11.2023, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 27 746,50 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 21 100,00 грн. та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 6646,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 102 456, 81 грн. і задоволено на суму 27 746,50 грн ., тобто на 27.08% (27 746,50 х100: 102 456, 81). Таким чином, з [PERSON] на корить ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути 655,99 грн. (2422,40х 27.08%) судового збору. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позов задоволено частково, а саме на суму 27 746,50 грн. з 102 456, 81 грн, що становить 27,08% від загальних позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути частину понесених судових витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 27.08% з 7000 грн, що становить 1895,60 гривень.

Outcome: partial