Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборованості за кредитним договором, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 41395 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 16000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3133955. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» надав кредит у розмірі 4500 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 22 вересня 2021 року. Однак [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Крім того, 08 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102762504. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» надав кредит у розмірі 1000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 23 вересня 2021 року. Однак [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. 29 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 30.11.2021 було укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102762504. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якогоТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102762504. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 102762504. Разом з тим, відповідач у порушення умов кредитних договорів не повернув отримані грошові кошти. Розмір заборгованості за договором про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року станом на 20 серпня 2025 року становить 32670 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 27315 грн, заборгованість за комісією 855 грн. Заборгованість за договором про споживчий кредит № 102762504 від 08 вересня 2021 року станом на 20 серпня 2025 року становить 8725 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 7525 грн, заборгованість за комісією 200 грн. Загальний розмір заборгованості за договорами про споживчий кредит становить 41395 грн. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішує справу за наявними доказами у справі у відповідності до норм ст. 280-289 ЦПК України у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2021 року відповідач [PERSON] подав ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит № 3133955. В Анкеті-заяві відповідача зазначена сума кредиту 4500 грн; строк кредитування - 30 днів, починаючи з 23 серпня 2021 року, дата повернення кредиту 22 вересня 2021 року, сума до повернення 8055 грн, складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 855 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 19 % від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 2700 грн, які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також позичальником погоджені умови кредитування по даній заяві № 3133955. 23 серпня 2021 року на мобільний номер телефону відповідача був наданий одноразовий ідентифікатор J54014, що стверджується довідкою про ідентифікацію. 23 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про споживчий кредит, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти у сумі 4500 грн, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 23 серпня 2021 року; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 22 вересня 2021 року. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом 2700 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з квитанції від 23.08.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [NUMBER] згідно договору №3133955 грошові кошти у сумі 4500 грн. Проте останній у встановлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними і комісію. Окрім того, 08 вересня 2021 року відповідач [PERSON] подав ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит № 102762504. В Анкеті-заяві відповідача зазначена сума кредиту 1000 грн; строк кредитування - 15 днів, починаючи з 08 вересня 2021 року, дата повернення кредиту 23 вересня 2021 року, сума до повернення 1425 грн, складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 200 грн, яка нараховується за ставкою 20 % від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 225 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також позичальником погоджені умови кредитування по даній заяві №102762504. 08 вересня 2021 року на мобільний номер телефону відповідача був наданий одноразовий ідентифікатор Z66634, що стверджується довідкою про ідентифікацію. 08 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 1000 грн, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 15 днів з 08 вересня 2021 року; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу)- 23 вересня 2021 року. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом 225 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Проте останній у встановлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними і комісію. 29 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу сума заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги складає 32670 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 грн; заборгованість за відсотками - 27315 грн, заборгованість за комісією 855 грн. 30.11.2021 було укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102762504. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102762504. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 102762504. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу сума заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги складає 8725 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000 грн; заборгованість за відсотками - 7525 грн, заборгованість за комісією 200 грн. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З доказів наданих суду вбачається, що 23 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 4500 грн на строк 30 днів до 22 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2700 грн. Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток № 1 до договору № 3133955 від 23 серпня 2021 року та паспорт споживчого кредиту № 3133955. Окрім того, 08 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 1000 грн на строк 15 днів до 23 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 225 грн. Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток № 1 до договору № 102762504 від 08 вересня 2021 року та паспорт споживчого кредиту № 102762504. Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт ТОВ «Мілоан», мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Пунктом 2.3.1.2 кредитного договору № 3133955 від 23 серпня 2021 року та договору про споживчий кредит №102762504 від 08.09.2021 року передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування(з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження ) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Із відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року вбачається, що останнім днем дії кредитного договору було 22 вересня 2021 року, проте відповідач не здійснив оплату за кредитним договором ні по прострочених зобов`язаннях по процентах, ні по прострочених зобов`язаннях по кредиту і комісії, тому, враховуючи положення п. 2.3.1.2 договору, строк користування кредитом автоматично пролонговано на 60 днів, оскільки у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, а саме: з 22 вересня 2021 року по 20 листопада 2021 року. Право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 20 листопада 2021 року, а тому подальші нарахування процентів за користування кредитом не відповідають вимогам закону. Із відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит № 102762504 від 08 вересня 2021 року вбачається, що останнім днем дії кредитного договору було 23 вересня 2021 року, проте відповідач не здійснив оплату за кредитним договором ні по прострочених зобов`язаннях по процентах, ні по прострочених зобов`язаннях по кредиту і комісії, тому, враховуючи положення п. 2.3.1.2 договору, строк користування кредитом автоматично пролонговано на 60 днів, оскільки у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, а саме: з 23 вересня 2021 року по 22 листопада 2021 року. Право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 22 листопада 2021 року, а тому подальші нарахування процентів за користування кредитом не відповідають вимогам закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення із відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у сумі 3225 грн за період дії договору про споживчий кредит № 102762504 від 08 вересня 2021 року з врахуванням його пролонгації (з 23 вересня 2021 року по 22 листопада 2021 року) та за користування кредитом у сумі 7740 грн за період дії договору про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року з врахуванням його пролонгації (з 22 вересня 2021 року по 22 листопада 2021 року). Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Отже, проценти за користування кредиту № 102762504 від 08 вересня 2021 року не підлягають нарахуванню після 22.11.2021, а вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами в сумі 4300 грн. задоволенню не підлягають. Також, проценти за користування кредиту № 3133955 від 23 серпня 2021 року не підлягають нарахуванню після 20.11.2021, а вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами в сумі 19575 грн. також задоволенню не підлягають. З цих підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 102762504 від 08 вересня 2021 року в сумі 4425 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1000 грн, заборгованості за відсотками в сумі 3225 грн, заборгованості за комісією в сумі 200 грн.; за договором про споживчий кредит № 3133955 від 23 серпня 2021 року, в сумі 13095 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500 грн, заборгованості за відсотками в сумі 7740 грн, заборгованості за комісією в сумі 855 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Надання правової допомоги здійснювало АО «Лігал Ассістанс», на підставі договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024. Згідно заявки про надання юридичної допомоги № 11 від 01.07.2025 року сторони погодили надання послуг на загальну суму 16000 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог: судовий збір в розмірі 1025,26 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 6771,20 грн (9000х42,32%).

Outcome: partial