Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представник ТОВ «Цикл фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 24.09.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000086563, у відповідності до договору банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату (проценти та комісії) за користування кредитними коштами. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступає) ТОВ «Цикл фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Цикл фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Договору факторингу № 15/12/2021 від 15.12.2021, ТОВ «Цикл фінанс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в загальному розмірі 22111 грн, з яких: 12302,45 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2563,55 грн - сума заборгованості за відсотками, 7245 грн - сума заборгованості по комісії, 958,16 - збитки від інфляції; 155,80 грн - 3 % річних, у відповідності до ст. 625 ЦК України. На момент подання позовної заяви, зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором, у зв`язку з чим позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача разом із судовими витратами. Ухвалою суду від 06.03.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з малозначністю. В позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить особистий підпис від 28.10.2025 у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі та повістки про виклик до суду. Відзив до суду не подала, із заявами та клопотаннями не зверталась. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. 24.09.2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000086563. Згідно п.п. 1.1. договору позики АТ надає клієнту фінансовий кредит в сумі 14785,74 грн на 24 місяці. За користування кредитом клієнт сплачує 0.001 % річних. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступає) ТОВ «Цикл фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Цикл фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Таким чином, ТОВ «Цикл фінанс» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 22030000086563. Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача наявний борг на суму 22111 грн, з яких: 12302,45 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2563,55 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7245 грн. - сума заборгованості по комісії. Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача, остання в період з 24.09.2018 по 14.12.2021 активно користувалася кредитними коштами. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 відповідачу нараховано збитки від інфляції 435,3 грн та 3% річних в сумі 71,79 грн. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища відповідач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.31). Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких мотивів. За ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданої суду копії виписки по особовому рахунку вбачається, що кредитні кошти на виконання договору надані, отже, кредитодавець свої зобов`язання за договором в цій частині виконав. Строк кредитування закінчився, однак відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором, що добровільно не сплачена. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі договору факторингу, копія котрого наявна у справі, банк передав своє право вимоги до відповідача позивачеві. Відомостей про добровільну сплату боргу новому кредиту справа не містить. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл фінанс» підлягають до задоволення в частині стягнення тіла кредиту, відсотків, інфляційних втрат та 3% річних. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за кредитним договором суд зазначає наступне. Кредитним договором визначена комісія за надання кредиту. Відповідач погодився зі встановленим розміром комісії, про що засвідчив електронним цифровим підписом на вказаному договорі. Згідно з абзацами 2, 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії в сумі 7245 грн не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Цикл Фінанс» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витратна отримання професійної правничої допомоги представник позивача надав до суду договір про надання правничої допомоги, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги, додаткову угоду, детальним описом робіт (наданих послуг) згідно якого вартість надання правової допомоги склала 3000 грн, отже позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, у розмірі 3000 грн. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду і відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст.509,526,527,530,1048,1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial