Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін В серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] і встановити такі способи його участі у вихованні сина: -у будні та вихідні дні: кожен вівторок та четвер з 16 години дня і до 20 години вечора, без присутності матері: перший та третій тиждень місяця з 18 години вечора п`ятниці до 20 години вечора неділі, без присутності матері, -у святкові дні: Новий рік у парні роки, Великдень у непарні роки, у день народження сина [PERSON] [INFO] з 10 години ранку до 13 години дня, без присутності матері: у день народження [PERSON] [INFO] з 10 години ранку до 20 години вечора, без присутності матері, -у літній та канікулярний період: спільний відпочинок влітку щороку з 01 липня до 01 серпня без присутності матері: першу половину кожних шкільних канікул. -необмежене спілкування [PERSON] з сином [PERSON] [INFO] в телефонному режимі. В обґрунтування вимог вказав, що від шлюбу з [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.02.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу певний період син проживав з позивачем. На даний час [PERSON] забрала його до себе і чинить перешкоди у спілкуванні з сином, тому він звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити. Позивач та його представниця в судовому засідання вимоги позову підтримали, просили його задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідачка та її представниця в судовому засіданні позов визнали частково, просили в позові відмовити в частині зобов`язання не чинити перешкод, оскільки перешкод у спілкуванні з сином відповідачка позивачу не чинить. Вважають доцільним такий спосіб участі батька у вихованні дитини: час спілкування - щотижня в суботу з 11 год.00 хв. до 13 год. 00 хв. за місцем проживання [PERSON] в присутності матері, а у разі потреби також психолога. Зустрічі відбуватимуться за попередньої згоди дитини та без порушення його режиму дня. Якщо [PERSON] сам ініціюватиме зустріч з батьком , позивач як мати обмежувати його в цьому не планує. Відповідачка наполягає на тому, що спочатку вона обов`язково має бути з сином під час його зустрічей з батьком, оскільки дитина без неї нікуди не піде; вона категорично проти, аби батько возив сина до себе додому, оскільки побоюється, що батько забере в неї дитину і не поверне добровільно, а їй доведеться забирати сина з поліцією. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Лісогринівецької сільської\~ради Хмельницького\~району Хмельницької\~області,\~як органу\~опіки та\~піклуванняв судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, згідно якого вважає за доцільне визначити зазначені позивачем способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , оскільки матір іншого графіку не запропонувала, а батько з сином мають спілкуватися і це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Судом здійснено також спробу в присутності представниці органу опіки та піклування і представниць сторін та за відсутності батьків заслухати в судовому засіданні думку дитини [PERSON] , однак дитина відмовилася від будь-якого спілкування. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 02.09.2025 10.00 год. 25.09.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 05.11.2025. 05.11.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (арк.спр.9). Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.02.2022 року шлюб між сторонами розірвано (арк. спр.29). [PERSON] залишився проживати з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за письмовою згодою матері [PERSON] (арк. спр.31). [PERSON] проживав з [PERSON] та його мамою в [ADDRESS] до 01.08.2024, після чого відповідачка забрала [PERSON] жити до себе і перешкоджає спілкуванню батька з сином (арк. спр. 40 52). Відповідачка має ще двох дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (арк. спр. 88, 89). Наразі вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (арк. спр. 90). Син сторін відвідує дитячий садочок (арк. спр. 128), проживає з відповідачкою, сестрою, братом та вітчимом на час розгляду справи, зі слів відповідачки та з врахуванням довідки ТОВ «Новобудова» від 02.09.2025 № 93 (арк. спр. 129), за адресою кв. [ADDRESS] . У наданому відповідачкою консультативному висновку психолога від 20.08.2025 зазначено, що на даному етапі спілкування з біологічним батьком може бути для Давида психотравмуючим (арк. спр. 95, зворот). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Лісогринівецької сільської рада Хмельницького району Хмельницької області .№ 01/12-117-25 від 22.08.2025, є доцільним визначити такі способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] : у будні та вихідні дні, кожен вівторок та четвер з 16 години дня ідо 20 години вечора, без присутності матері, перший та третій тиждень місяця з 18 години вечора п`ятниці до 20 години вечора неділі без присутності матері. У святкові дні: Новий рік у парні роки, Великдень у непарні роки, у день народження сина [PERSON] 12 грудня з 10 години ранку до 13 години дня без присутності матері; у день народження [PERSON] 4 травня з 10 години ранку до 20 години вечора, без присутності матері. У літній та канікулярний період: спільний відпочинок влітку щороку з 1 липня до 1 серпня без присутності матері; першу половину кожних шкільних канікул. При цьому у разі виникнення обставин, що унеможливлюють виконання визначеного графіка, бать зобов`язаний завчасно повідомити матір дитини, а мити в свою чергу, завчасно інформувати батька у випадку неможливості виконання визначеного порядку. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав,установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України,батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України. Жодні підстави для обмеження спілкування позивача з сином у зазначеній справі не встановлені. Заслухані в судовому засіданні свідки підтвердили стійкий намір позивача підтримувати спілкування з сином, глибоку небайдужість до його виховання. При цьому, у відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами,у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд вважає, що факт чинення відповідачкою перешкод позивачеві у спілкуванні з сином є доведеним, що підтверджується як листуванням сторін, дійсність котрого відповідачка підтвердила, так і фактичними стосунками сторін, продемонстрованими ними суду під час розгляду справи. Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1ст. 159 СК України). В такому випадку, як визначено приписами ч. 2ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі позивача у вихованні сина суд бере до уваги: - ставлення сторін до виконання своїх обов`язків. Відповідачка стверджує, що з повною готовністю надасть можливість відповідачу спілкуватися з сином, однак бажала б, аби наразі батько не брав сина до себе на кілька днів поспіль, а повертав додому, беручи до уваги попередній негативний досвід з цього приводу; - особисту прихильність дитини до кожного з батьків. За наявним у справі консультативним висновком психолога, хлопчик комфортно почувається в сім`ї з мамою та вітчимом, має деякі негативні емоції щодо батька. Водночас під час зустрічі з батьком в суді дитина не продемонструвала небажання з ним спілкуватися; - вік дитини. Синові сторін на час ухвалення рішення виповнилося чотири роки і десять місяців; - продемонстровану в судовому засіданні високу чутливість дитини до зовнішнього оточення; - задовільний стан здоров`я дитини; - щоденний розклад дня дитини, графік відвідування дитячого садка, зазначену позивачкою можливість відпочинку на вихідних; - проживання батька та сина в різних населених пунктах, що тягне за собою об`єктивно зумовлену обмежену можливість спілкування з дитиною. За сукупності вище викладених обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачеві в спілкуванні з їх сином та визначити такі способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином, які враховуватимуть всі вище перелічені обставини, в тому числі озвучену відповідачкою потребу в поступовому звиканні сина до повернення спілкування з батьком в його життя. В решті позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. На підставі наведеного та

Outcome: partial