Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] , від імені і в інтересах якої діє представник адвокат Швець С.В., звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2023 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Відносини між ними постійно напружені, що створює нестерпні умови для спільного проживання. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить їх інтересам. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 06.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено до розгляду. Позивач [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутність. Позов підтримує та просить задовольнити (а.с.9, 10, 21). Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи сповіщений\~належним чином,відповідно\~до вимог\~п.2\~ч.7,\~п.3\~ч.8\~ст.128\~ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав (а.с.14, 20). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд на підставі ч.8 ст.178, ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони 05.05.2023 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, вони спільне господарство не ведуть. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги те, що позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач відзиву на позов не подав, а також зауважуючи на тому, що сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved