Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

Короткий зміст позову. У серпні\~ 2025\~року керівник Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області Олег Наливайченко, звернувся до суду в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України з позовом до [PERSON] , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, в якій просив стягнути з відповідача на користь держави в особі: Національної служби здоров`я України витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у кримінальному провадженні №12022162390000457, [PERSON] , [INFO] у сумі 7019,58 грн. Позов обґрунтовано наступним. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.03.2023 у справі № 511/245/23 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим. Відповідно до зазначеного вироку суду, встановлено, що [PERSON] 13.10.2022 року, керуючи технічно справним легковим автомобілем «БОГДАН 211140», номерний знак [NUMBER] , здійснював рух у денний час доби, в умовах необмеженої видимості, по прямій рівній ділянці горизонтального профілю проїзної частини вулиці 1-го Травня в місті Роздільна Одеської області, з боку вулиці Шевченка у бік вулиці Європейська, у смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 48-50 км/год. На проїзній частині вулиці 1-го Травня організований двосторонній однорядний рух, дорожнє покриття асфальтоване, сухе, чисте, горизонтального профілю, без будь-яких пошкоджень, ям, вибоїн, загальною шириною 5,8 м, смуги руху позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.5. (позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), дорожні знаки відсутні. - Наближаючись до нерегульованого перехрестя з проїзною частиною вулицею Одеська, на якій організований двосторонній однорядних рух, дорожнє покриття асфальтоване, сухе, чисте, без пошкоджень, ширина проїзної частини становить 4,4 м, дорожня розмітка і дорожні знаки відсутні, водій [PERSON] мав намір перетнуту перехрестя у прямому напрямку, проте, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, не переконався, що під час виїзду на це перехрестя рівнозначних доріг він не створить небезпеки для життя і здоров`я інших учасників руху, чим проявив кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховував на їх відвернення. У той самий час, по проїзній частині вулиці Одеська, з боку вулиці Молодіжна у бік вулиці я. Мудрого, зі швидкістю близько 20-25 км/год., прямолінійно, рухався мотоцикл «УАМАНА АХІ8 100», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який, перед виїздом на перехрестя з вулицею 1-го Травня, зменшив швидкість руху до 18-20 км/год і, переконавшись, що праворуч будь- які транспортні засоби та інші учасники дорожнього руху відсутні, виїхав на перехрестя в прямому напрямку. Водій [PERSON] , наближаючись до цього перехрестя рівнозначних доріг, рухаючись в умовах частково обмеженої оглядовості, через придорожні кущі і дерева, що росли на правому узбіччі та опори ліній електромереж, не переконався, що по вулиці Одеська до цього перехрещення проїзних частин наближається мотоцикл «YАМАНА АХІS 100», водій якого має перевагу у русі, відповідно, ці зміни у дорожній обстановці потребували від [PERSON] , який керував джерелом підвищеної небезпеки, особливої уваги та своєчасного вжиття заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, проте, він швидкість руху не зменшив і не дав дорогу транспортному засобу, що наближався до нього праворуч. Своїми необережними діями, водій [PERSON] , при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, через неуважність, позбавив себе можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення у смузі свого руху, під кутом 90 градусів правою передньою частиною керованого автомобіля з лівою передньою частиною мотоциклу, що призвело до його перекидання і падіння водія [PERSON] на дорожнє покриття. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом переднього відділу тіла 9-го грудного хребця з тріщиною замикальної пластинки тіла 10-го грудного хребця; закритий перелом медіальної кісточки лівого надп`яткова-гомілкового суглобу. Дані тілесні ушкодження не с небезпечними для життя, обумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради з 13.10.2022 по 16.10.2022 з діагнозом закритий перелом переднього відділу тіла 9-го грудного хребця з тріщиною замикальної пластинки тіла 10-го грудного хребця; закритий перелом медіальної кісточки лівого надп`яткова-гомілкового суглобу. Загальна вартість коштів витрачених на лікування та утримання хворого [PERSON] , [INFO] у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» склала 7019,58 грн. Лікування хворого відбувалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12022162390000457 не заявлявся. Разом з тим, Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.03.2023 у справі № 511/245/23. Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Таким чином, бюджетні кошти закладом охорони здоров`я витрачено на лікування потерпілого [PERSON] внаслідок вчинення злочину, а тому підлягають стягненню з [PERSON] як з особи, яка його вчинила. Згідно інформації з НСЗУ наданої на запит окружної прокуратури між НСЗУ та КНП «Роздільнянська БПЛ» у 2022 році укладено Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 0485-Е122-Р000 від 07.02.2022, строком дії з 01.01.2022 до 31.12.2022 який діяв у період проходження лікування потерпілим [PERSON] . Таким чином, у період проходження стаціонарного лікування потерпілого від злочину [PERSON] КНП «Роздільнянська БПЛ» фінансувалися за рахунок коштів за програмою медичних гарантій НСЗУ. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Роздільнянська БПЛ» за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з Відповідача. Процесуальні дії суду. Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 27.08.2025 року була розподілена в провадження судді Гринчак С.І. Ухвалою судді від 01.09.2025 року відкрито провадження та призначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.10.2025 року закрито підготовче\~провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиції сторін у судовому засіданні. В судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області Шивцов О.М., який діяв на підставі довіреності керівника Роздільнянської окружної прокуратури Олега Наливайченка, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві просив їх задовольнити. Представник Національної служби здоров`я України Тарасенко М.С., діюча на підставі довіреності від 18.02.2025 року надала заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Представник третьої особи Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, в судове засідання не прибув, повідомлені про час, дату та місце судового засідання належним чином, заяв та клопотань не подавали. Суд, вислухавши прокурора, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлені судом фактичні обставини. Нормативно-правове обґрунтування та висновки суду. Судом встановлено, що Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.03.2023 у справі № 511/245/23 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим. (а.с.17-21) Цим же рішенням суду встановлено, що [PERSON] 13.10.2022 року, керуючи технічно справним легковим автомобілем «БОГДАН 211140», номерний знак [NUMBER] , здійснював рух у денний час доби, та своїми необережними діями, водій [PERSON] , при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, через неуважність, позбавив себе можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення у смузі свого руху, під кутом 90 градусів правою передньою частиною керованого автомобіля з лівою передньою частиною мотоциклу, що призвело до його перекидання і падіння водія [PERSON] на дорожнє покриття. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом переднього відділу тіла 9-го грудного хребця з тріщиною замикальної пластинки тіла 10-го грудного хребця; закритий перелом медіальної кісточки лівого надп`яткова-гомілкового суглобу. Дані тілесні ушкодження не с небезпечними для життя, обумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Також встановлено, що дії [PERSON] , знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12022162390000457 не заявлявся. Разом з тим, Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.03.2023 у справі № 511/245/23. У зв`язку\~з отриманими\~тілесними ушкодженнями\~потерпілий [PERSON] ,\~ [INFO] \~перебував на\~стаціонарному лікуванні\~у хірургічному\~відділенні КНП\~«Роздільнянська багатопрофільна\~лікарня» Роздільнянської\~міської ради\~з 13.10.2022\~по 16.10.2022\~з діагнозом\~закритий перелом\~переднього відділу\~тіла 9-го\~грудного хребця\~з тріщиною\~замикальної пластинки\~тіла 10-го\~грудного хребця;\~закритий перелом\~медіальної кісточки\~лівого надп`яткова-гомілкового\~суглобу. Загальна вартість коштів витрачених на лікування та утримання хворого [PERSON] , [INFO] у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» склала 7019,58 грн., що підтверджується листом КНП «Роздільнянська БПЛ» №246 від 04.06.2024 року (а.с.25) Також в судовому засіданні встановлено, що лікування хворого [PERSON] , [INFO] відбувалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, (а.с. 49-65). Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Таким чином, судом встановлено, що закладом охорони здоров`я, на лікування потерпілого [PERSON] внаслідок вчинення злочину, було витрачено бюджетні кошти, а тому вони підлягають стягненню з [PERSON] як з особи, яка його вчинила. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать у тому числі видатки на охорону здоров`я. Статтею 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Згідно Статуту КНП «Роздільнянська БПЛ» (далі - Статут), затвердженого рішенням Роздільнянської міської ради Одеської області № 3483-VIII від 21.11.2023, КНП «Роздільнянська БПЛ» є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я. Відповідно до пункту 4.5. розділу IV Статуту, одним із джерел формування майна Підприємства з поміж іншого є кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення та бюджетні кошти, отримані за договорами про медичне обслуговування, у кладеними з відповідним розпорядником бюджетних коштів, органами місцевого самоврядування, на території яких відсутні медичні заклади. (а.с.33-48) Згідно інформації з НСЗУ наданої на запит окружної прокуратури між НСЗУ та КНП «Роздільнянська БПЛ» у 2022 році укладено Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 0485-Е122-Р000 від 07.02.2022, строком дії з 01.01.2022 до 31.12.2022, який діяв у період проходження лікування потерпілим [PERSON] (а.с.30-32) Таким чином, судом встановлено, що у період проходження стаціонарного лікування потерпілого від злочину [PERSON] КНП «Роздільнянська БПЛ» фінансувалися за рахунок коштів за програмою медичних гарантій НСЗУ. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Роздільнянська БПЛ» пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема за 2022 рік. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти в сумі 7019,58 грн. при наданні медичних послуг - лікування потерпілого [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] , [INFO] та зарахувати до Державного бюджету України. З урахуванням наведеного, спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Роздільнянська БПЛ» за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. Відповідно до статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи\~і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Враховуючи вищевикладене, суд

Outcome: approved