Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-30 00:00:00

Позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 22760 грн, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором і просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувані судом докази надійшли до суду 13.10.2025. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулась на адресу суду з довідкою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19). Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надійшло, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.05.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4050430524 який позичальник підписав з допомогою одноразового ідентифікатора hrd0eq4f6. Ознайомившись із Правилами надання кредиту, заповнивши Заявку, де вказав всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові, та періодичність платежів зі сплати процентів, ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти, надав згоду (акцепт) на укладення Договору . На умовах, встановлених Договором про надання грошових коштів у позику № 4050430524, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.2.2 Договору). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. За умовами вказаного договору: сума кредиту складає 4000 грн.(п.2.3 Договору) тип позики Кредит (п. 2.4. Договору); строк кредиту (строк дії Договору) - 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 21 днів, останній платіж з періодом внесення 3 дні (п. 2.5. Договору); мета отримання кредиту споживчі потреби (п. 2.7. Договору). Відповідно до п. 2.6.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 11571.54 % річних (п.2.8.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25600.00 грн (п.п. 2.8, 2.9 Договору про надання грошових коштів у позику № 4050430524). Пунктом 3.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 22.05.2024 року або наступний за ним календарний день (п. 3.2 Договору). З умовами п. 6.1. Договору про надання грошових коштів у позику сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 6.3. Договору. Згідно з п. 10.2. договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 2.5. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Позичальником зобов`язань за ним. Під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 22.05.2024 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток № 1 до Договору про надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики; а також Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» кредитних коштів відповідачу. Відповідно до листа від 25.07.2025 №7/13402 ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» позивачу було здійснено переказ коштів на картку [NUMBER] на суму 4 000 грн. 22.05.2024 о 12:10 год. Зазначені реквізити банківської картки вказані у анкеті клієнта та співпадають із реквізитами банківської картки, вказаними у Договорі № [NUMBER] від 22.05.2024. Як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] , який відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», 22.05.2024 о 12.10 год. відповідачу зарахований переказ у сумі 4000,00 грн. Згідно матеріалів справи відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконала. Доказів повернення відповідачем позивачу отриманої у позику за вказаним договором суми позики матеріали справи не містять. Позивач просить стягнути вказану заборгованість із відповідача, оскільки добровільно свої зобов`язання останній не виконує. При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами. Згідно з частиною першою статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ст. 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» № 1734-VIII договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІVа також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем та позивачем був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № 4050430524 від 22.05.2024 в електронній формі про надання споживчого кредиту. Цей договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) hrd0eq4f6, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір надання грошових коштів у позику Підписавши Договір надання грошових коштів у позику відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх. Позивач свої зобов`язання за Договором надання грошових коштів у позику виконав у повному обсязі: надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 4000 грн. за тілом кредиту. Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків, суд зазначає наступне. Умовами Договору встановлено розмір денної процентної ставки 1.5% та відповідно до Графіку платежів за користування позикою в період з 22.05.2024 по 17.05.2025 проценти за користування позикою складають 21600. Разом з тим в наданому позивачем розрахунку заборгованості встановлено розмір денної процентної ставки 1.5% до 20.08.2024, а з 21.08.2024 розмір денної процентної ставки становить 1%, що відповідає приписам ЗУ ««Про споживче кредитування». Як вбачається з розрахунку заборгованості по договору № 4050430524 від 22.05.2024 позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 22.05.2024 по 21.07.2025 в той же час, як договір укладено на 360 днів та останнім днем платежу згідно Додатку №1 є 17.05.2025 і нарахування відсотків після 17.05.2025 відбулося поза межами строку дії договору, оскільки строк дії позики у договорі встановлений сторонами на 360 днів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до\~статті 1048\~ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України»(п.п 81-85, 91). Враховуючи, що нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку дії кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредиту, починаючи з 18.05.2025 слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вимоги позивача про стягнення відсотків у загальному розмірі 16200 грн. за період з 22.05.2024 по 20.08.2024 у сумі 5400 грн. (4000*1,5*90/100=5400) та з 21.08.2024 по 17.05.2025 у сумі 10800 грн. (4000*1*270/100=10800) підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, нарахування позивачем процентів за межами строку дії договору необґрунтоване, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника заборгованості за договором позики у сумі 20200 грн., яка складається з: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16200 грн. проценти за користування кредитом за період з 22.05. 2024 по 17.05.2025. В решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2150 грн. (20200*2422,40/22760=2150)

Outcome: partial