Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради, звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: відібрати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову покликається на те, що в [ADDRESS] , в найманому житлі проживають громадяни [PERSON] , [PERSON] та малолітній син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що адреса реєстрації [PERSON] , [INFO] - [ADDRESS] . Зауважує, що громадяни перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2021 р. Стверджує, що до служби у справах дітей Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради надійшло повідомлення Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги Перемишлянської міської Львівського району Львівської області від 19.03.2025 року N?96 про те, що, зі слів родичів, [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , був побитий батьком [PERSON] , який зловживає спиртними напоями. Для перевірки інформації про стан дитини завідуюча Перемишлянської АЗПСМ [PERSON] та сестра медична ЗПСМ [PERSON] прийшли за адресою, де мешкає дитина, проте двері ніхто не відчинив, а в квартирі було чутно плач дитини. Стверджує, що з метою забезпечення прав дитини та усунення загрози її життю і здоров?ю, працівниками служби у справах дітей Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради спільно з інспектором СЮП Львівського РУП N?2 ГУНІ у Львівській області, працівниками Комунального закладу Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Перемишлянської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги Перемишлянської міської ради здійснено відвідування сім?ї [PERSON] за вище вказаною адресою проживання та проведено оцінку рівня безпеки дитини [PERSON] , про що складено відповідний акт. Звертає увагу, що на момент прибуття членів комісії в квартирі були присутні батьки малолітнього [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які за зовнішніми ознаками перебували у стані алкогольного сп?яніння. Наголошує, що дитина мала ознаки недогляду та занедбаності, а саме: одяг на дитині не відповідав віку та сезону, поруч із дитиною відчувався неприємний запах. Дитина перебувала в безпорадному стані, оскільки батьки були у стані алкогольного сп?яніння та не надавали дитині належного догляду. Стверджує, що за підсумками Акта проведення оцінки рівня безпеки дитини від 19.03.2025 року, з метою забезпечення безпеки дитини прийнято рішення про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у дитяче відділення Комунального підприємства Перемишлянська Центральна районна лікарня. Фахівцями КП Перемишлянська ЦРЛ здійснено медичний огляд [PERSON] та надано Висновок про стан здоров?я, фізичний та розумовий розвиток дитини, відповідно до якого дитина має ряд захворювань та потребує відповідного лікування. Зазначає, що службою у справах дітей Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради забезпечено тимчасове влаштування дитини [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям». Зауважує, що проведено медичне освідчення [PERSON] та [PERSON] на предмет алкогольного сп?яніння, в яких виявлено рівень алкоголю більше 3 проміле. Наголошує, що відповідно до наданих пояснень, [PERSON] є матір?ю ще трьох дітей, двоє з яких неповнолітні. Син [PERSON] , [INFO] , проживає в Тернополі з батьком [PERSON] . [PERSON] не займається його вихованням. [PERSON] , [INFO] , проживає з бабусею [PERSON] в селі Зарічне Стрийського району Львівської області, навчається в спеціалізованій школі в с. Підгірці. Звертає увагу, що відповідно до інформації відділення поліції N?2 Львівського районного управління поліції N?2 ГУНП у Львівській області від 22.03.2025 року, гр. [PERSON] вчинив домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , з якою разом розпивали спиртні напої і відносно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП, та відносно [PERSON] і [PERSON] складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень згідно ч.1 ст.180 КУпАП, які скеровано до Перемишлянського районного суду для прийняття рішення. Стверджує, що службою у справах дітей Виконавчогого комітету Перемишлянської міської ради скеровано клопотання до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради щодо необхідності відібрання дитини [PERSON] від батьків. Зазначає, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Перемишянської міської ради, 21.03.2025 року розглядалося дане питання, вивчались подані матеріали, було прийнято відповідне рішення. В результаті розгляду на засіданні Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради було прийнято рішення про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради - Куніцької Г.І., позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце судового розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідачі були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явилися, тому на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності досліджені докази, вирішую спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.04.2022 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.12.2021 р., між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб - 09.12.2021 р. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини - [PERSON] , [INFO] , її перебування разом із матір`ю та батьком становило безпосередню загрозу життю та здоров`ю, рівень безпеки визначено як «дуже небезпечно». Згідно Висновку про доцільність відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без позбавлення їх батьківських прав, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без позбавлення їх батьківських прав. Рішенням Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради №41 від 21.03.2025 р., Виконавчий комітет вирішив затверджено висновок про доцільність відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без позбавлення їх батьківських прав та влаштовано малолітнього [PERSON] , [INFO] до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» на повне державне забезпечення. Відповідно до відповіді т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 19.03.2025 р., за результатом реагування було здійснено виїзд наряду СРПП, відповідних служб Перемишлянської міської ради та медичних працівників, батьків дитини освідувано на степінь сп?яніння. Із пояснень батьків дитини випливає, що 19.03.2025 року гр. [PERSON] , 1978р.н. разом із дружиною [PERSON] , 1984р.н. по місцю проживання від ранку розпивали спиртні напої. Біля 10-ї години між ними виникла суперечка, в ході якої гр. [PERSON] наніс декілька ударів кулаком по голові дружині, після чого заспокоївся та вони продовжили розпивати спиртні напої. Під час даної суперечки дитина не була присутня, оскільки спала в кімнаті. Як пояснив гр. [PERSON] він відносно сина не застосовував фізичного насильства. Проведено профілактичну бесіду із кривдником [PERSON] , відносно, якого складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП, та відносно [PERSON] , і [PERSON] складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, згідно ч.1 ст.184 КУпАП, які буде скеровано до Перемишлянського районного суду, для прийняття рішення. Згідно відповіді Центру первинної медико-санітарної допомоги КНП Перемишлянської міської ради №96 від 19.03.2025 р., зі слів родичів, дитина [PERSON] [INFO] , яка проживає у [ADDRESS] , вчора була побита батьком, який зловживає спиртними напоями. Для перевірення інформації про стан дитини завідуюча Перемишлянської АЗПСМ [PERSON] та сестра медична ЗПСМ [PERSON] прийшли за адресою, де мешкає дитина, проте двері ніхто не відчинив. В квартирі дитина є, оскільки чути її плач. Просимо Вашого сприяння для забезпечення прав дитини та усунення загрози її життю та здоров`ю. Відповідно до Висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 19.03.2025 р., [PERSON] , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до Висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 19.03.2025 р., [PERSON] , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Згідно Висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 17.06.2025 р. [PERSON] , перебуває в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (результат - 2,92%). Відповідно до відповіді КНП ЛОР «ЦЗРД» №969 від 23.10.2025 р., мати дитини [PERSON] , [INFO] , який влаштований в заклад на підставі листа СуСД від 20.03.2025 N? 39 та Рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області від 21.03.2025 р. №41, отримала 03.07.2025 р. (по заяві) оригінал свідоцтва про народження дитини та зобов`язалась його повернути 31.07.2025 р. Станом на сьогодні мати дитини не відвідує, не телефонує та не цікавиться станом здоров`я свого сина. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Згідно п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження №14-327цс18. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 зі змінами, схваленими резолюцією № 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення ЄСПЛ від 16.07. 2015 у справі «Мамчур проти України»). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, встановив, що перебування малолітньої дитина - [PERSON] , [INFO] , з батьками [PERSON] та [PERSON] , є небезпечним для її здоров`я, оскільки батьки дитини [PERSON] та [PERSON] , зловживають спиртними напоями, не займаються вихованням дитини, не створили дитині належних умов, що підтверджується Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини - [PERSON] , [INFO] , рівень безпеки в якому визначено як «дуже небезпечно», а також Рішенням Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради №41 від 21.03.2025 р.. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: approved