Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

24 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою Одеської міської ради та Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якій позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів майнові збитки, завдані внаслідок падіння дерева у розмірі 387\~964,00 гривень; стягнути в солідарному порядку з відповідачів моральну шкоду у розмірі 40\~000,00 гривень; здійснити розподіл судових витрат. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. 03 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника позивача адвоката Самборської Надії Петрівни про залучення третьої особи, у якій заявник просив залучити в якості третьої особи ТОВ «КК «КЛЕВЕР». Також, 03 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника позивача адвоката Самборської Надії Петрівни про витребування доказів, у якій заявник просив витребувати у Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради наступні відомості: - інформацію щодо того, хто є балансоутримувачем та відповідальним за збереження зелених насаджень та догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень за адресою: м. Одеса, Десантний бульвар, 1 (територія між будинком та безпосередньо проїжджою частиною Десантного бульвару; - належним чином засвідчений план території та план зонування території за адресою: м. Одеса, Десантний бульвар, 1. Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачам 15-ти денний строк для подання відзиву. Заяву представника позивача адвоката Самборської Надії Петрівни про залучення третьої особи задоволено, залучено в якості третьої особи ТОВ «КК «КЛЕВЕР». Заяву представника позивача адвоката Самборської Надії Петрівни про витребування доказів задоволено. Підготовче засідання по справі призначено на 13 лютого 2025 року. 21 січня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 05.12.2025 року. 06 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Виконавчого комітету Одеської міської ради, у якій відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до Виконавчого комітету Одеської міської ради. 07 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Департаменту міського господарства Одеської міської ради надійшов відзив, у якій відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до Департаменту міського господарства Одеської міської ради. 07 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради. 10 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Самборської Надії Петрівни надійшло клопотання про залучення співвідповідача, у якому заявниця просила залучити третю особу ТОВ «КК «КЛЕВЕР» в якості співвідповідача по справі, а позовні вимоги викласти в наступній редакції: - стягнути солідарно з Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою Одеської міської ради та Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КЛЕВЕР» майнову шкоду, заподіяну внаслідок падіння дерева у розмірі 387\~964,00 гривень; - стягнути солідарно з Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою Одеської міської ради та Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КЛЕВЕР» моральну шкоду, заподіяну внаслідок падіння дерева у розмірі 40\~000,00 гривень; - здійснити розподіл судових витрат. У підготовче засідання, призначене на 13 лютого 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року заяву представника позивача адвоката Самборської Надії Петрівни надійшло клопотання про залучення співвідповідача задоволено. Відкладено підготовчий розгляд справи на 11 березня 2025 року. 26 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ТОВ «КК «КЛЕВЕР» надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до ТОВ «КК «КЛЕВЕР». 10 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 11 березня 2025 року з`явився представник позивача, представник ТОВ «КК «КЛЕВЕР», представник Виконавчого комітету Одеської міської ради та представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 16 квітня 2025 року. У судове засідання, призначене на 16 квітня 2025 року з`явився представник позивача, представник ТОВ «КК «КЛЕВЕР», представник Виконавчого комітету Одеської міської ради та представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року визнано явку КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» та Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради у наступне судове засідання обов`язковою. Відкладено розгляд справи на 14 травня 2025 року У судове засідання, призначене на 14 травня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи на 12 червня 2025 року. У судове засідання, призначене на 12 червня 2025 року з`явився представник позивача, представник ТОВ «КК «КЛЕВЕР», представник Виконавчого комітету Одеської міської ради, представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради та представник Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву до 16 червня 2025 року. 16 червня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради про розгляд справи без участі. У судове засідання, призначене на 16 червня 2025 року з`явився представник позивача, представник ТОВ «КК «КЛЕВЕР», представник Виконавчого комітету Одеської міської ради, представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради та представник Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання зобов`язано КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» надати всю наявну інформацію щодо обставин справи. Оголошено перерву до 07 липня 2025 року. 07 липня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» про відкладення розгляду справи. У судове засідання, призначене на 16 червня 2025 року з`явився представник позивача, представник ТОВ «КК «КЛЕВЕР», представник Виконавчого комітету Одеської міської ради, представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради та представник Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву до 16 вересня 2025 року. У судове засідання, призначене на 16 вересня 2025 року з`явився представник позивача, представник Виконавчого комітету Одеської міської ради, представник ТОВ «КК «КЛЕВЕР» та представник КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ». Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання повторно витребувано відомості щодо усіх звернень щодо стану дерева та відповідних дій, які вчинялися КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ». Оголошено перерву до 13 жовтня 2025 року. 22 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли письмові пояснення представника позивача адвоката Самборської Надії Петрівни. 23 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Департаменту міського господарства Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі. 13 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» надійшла відповідь на виконання протокольної ухвали суду. 13 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» надійшли додаткові пояснення, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ». Судове засідання, призначене на 13 жовтня 2025 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 22 жовтня 2025 року. 21 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ТОВ «КК «КЛЕВЕР» надійшли додаткові пояснення, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до ТОВ «КК «КЛЕВЕР». У судове засідання, призначене на 16 вересня 2025 року з`явився представник позивача, представник Виконавчого комітету Одеської міської ради, представник ТОВ «КК «КЛЕВЕР» та представник КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ». Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що текст рішення буде проголошено 03 листопада 2025 року. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Щодо стягнення майнової шкоди, суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач зазначає про те, що 31 травня 2024 року за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 на т/з FORD TRANSIT, рік випуску 2014, д/н [NUMBER] впало дерево. На підтвердження зазначеної обставини позивачем подано: - копію талону-повідомлення єдиного обліку №14102 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.05.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 31.05.2024 року о 10 годині 11 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 31.05.2024 року о 09 годині 55 хвилин за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 впало дерево на т/з FORD TRANSIT, д/н [NUMBER] . По прибуттю на виклик виявлено припаркований т/з FORD TRANSIT, д/н [NUMBER] , на який впало сухе дерево (т.1, а.с.27); - копію протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 31.05.2024 року, зі змісту якого вбачається, що О/У СКП ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, старший лейтенант поліції Личік І.В. прийняв усну заяву [PERSON] , у якій він просив зафіксувати факт пошкодження т/з FORD TRANSIT, д/н [NUMBER] , яке мало місце 31.05.2024 року близько 10 години 00 хвилин за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 (т.1, а.с.22-23); - копію пояснення, у яких [PERSON] пояснив, що 31.05.2024 року знаходячи за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 він залишив т/з FORD TRANSIT, д/н [NUMBER] на проїжджій частині та пішов до школи. Під час знаходження в щколі за адресою: [ADDRESS] йому о 10 годині 06 хвилин зателефонував знайомий та в ході телефонної розмови повідомив, що проходячи повз транспортний засіб що належить [PERSON] побачив, що на ньому лежить дерево. Після чого пішов до свого автомобіля та впевнився, що на його транспортному засобі лежить дерево (т.1, а.с.24); - копію доповідної записки ВП №3 ОРУП №1 ГУПН в Одеській області, у якій вказано, що 31 травня 2025 року під час несення служби у складі СОГ надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що за аодерсою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 на транспортний засіб впало дерево (т.1, а.с.25); - фото з місця події як у паперовому вигляді (т.1, а.с.27-41) так і на з`ємному носієві [PERSON] , зокрема, файли з назвою: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ; - відеозаписи з місця події на з`ємному носієві USB DISK, зокрема, файли з назвою: VID_20240531_101917, VID_20240531_112440, VID_20240531_112528, VID_20240531_112641, VID_20240531_112812. Транспортний засіб т/з FORD TRANSIT, рік випуску 2014, д/н [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (т.1, а.с.18). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. У відзиві на позовну заяву Виконавчий комітет ОМР зазначає про те, що Виконавчий комітет ОМР не може бути відповідачем у справі, тоді як виконання обов`язку щодо управління багатоквартирним будинком та прилеглою територією покладено саме на ТОВ «КК «КЛЕВЕР» як на особу, з якою укладено договір про надання житлово-комунальних послуг. Вказує, що надані позивачем докази не дозволяють встановити безпосередній причинний зв`язок між неправомірними на думку позивача діями Виконавчого комітету ОМР та шкодою, завданою позивачеві. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»). За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо (пункт 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Поняття благоустрою населених пунктів визначене ч. 1ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. За приписами ч. ч. 1, 2ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що зокрема елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). У пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Тобто дерево є елементом благоустрою. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Відповідно до п. 3.1. Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території. Згідно з п. 5.2. Правил балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта. Відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: - на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; - на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; - на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі (пункту 5.5. Правил). До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (підпунктом 7 пункту «а» ч.1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»). Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є - уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. У відповідності до зазначених норм, саме до відання Одеської міської ради належить організація благоустрою м. Одеси, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень. Відповідний правовий висновок висловлено Верховним судом у постанові від 17 травня 2022 року по справі № 522/2890/20. Як вже було зазначено, Виконавчий комітет ОМР посилається на те, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] перебуває в управлінні ТОВ «КК «КЛЕВЕР», а тому, саме ТОВ «КК «КЛЕВЕР» має в тому числі, здійснювати обслуговування прибудинкової території. Проте, із зазначеними висновками не можна погодитися з огляду на наступне. Згідно відповіді Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.08.2024 року №01-05-1/35, власником земельної ділянки за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 є Територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради. Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради не є балансоутримувачем зелених насаджень в межах території району. Додатково роз`яснено, що догляд за зеленими насадженням та їх видами в місті здійснює КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» на договірних умовах (т.1, а.с.66). Зі змісту відповіді з КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» від 03.07.2024 року №1564 вбачається, що зелені насадження, розташовані за адерсою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 не знаходяться на балансі та не утримуються КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ». Будь-які роботи за зазначеною адресою працівниками підприємства не виконувалися (т.1, а.с.62). Відповідно до листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 19.08.2024 року №01-58/1213, утримання зелених насаджень загального користування станом на 31.05.2024 року здійснювалося КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» згідно переліку, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року №102. Адреса: м. Одеса, б-р Десантний, 1 у переліку відсутній. Згідно листа КП «ЖКС «ПЕРЕСИПСЬКИЙ» від 14.08.2024 року №43/вх, на балансі підприємства дерева та/або зелені насадження, які знаходяться та/або знаходилися за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 станом на 31.05.2024 року не перебували. В управлінні підприємства також відсутні житлові будинки за вказаною адресою. У відповіді з ТОВ «КК «КЛЕВЕР» від 30.10.2024 року №1002 вказано, що на балансі ТОВ «КК «КЛЕВЕР» дерево сухе, яка знаходилося за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 не перебувало. У відповіді також вказано, що ні фізичні, ні юридичні особи із заявами чи скаргами стосовно демонтажу дерева до 31.05.2024 року до ТОВ «КК «КЛЕВЕР» не зверталися. 01 грудня 2016 року між ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство Суворовський» (правонаступником якого є ТОВ «КК «КЛЕВЕР» ба співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі [PERSON] було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за яким управитель зобов`язався надавати співвласникам послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Проте, згідно умов договору, у ТОВ «КК «КЛЕВЕР» відсутні обов`язки щодо утримання зелених насаджень, а також здійснення спилювання аварійних дерев, що розташовані на прибудинковій території. У постанові Одеського апеляційного суду від 17.04.2025 року у справі № 522/9585/23-Е вказано, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу Одеської міської ради, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: м. Одеса, вул. Івана та [ADDRESS] . Виконавчий комітет Одеської міської ради у межах цієї справи не надав доказів того, що на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені за адресою: [ADDRESS] , або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями. При цьому, багаторічні насадження не можуть розглядатись як окремий об`єкт права без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки. Доказів будь-якого права користування земельною ділянкою комунальної форми власності у ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс», матеріали справи також не містять. У зв`язку з чим, колегія суддів не погодилася з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» уклавши договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.07.2020 року №53 взяло на себе обов`язок здійснювати благоустрій в тому числі прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Суд, а тому міг звернутися до уповноваженого на те органу із заявою про видалення зелених насаджень, проте, не вчинив зазначені дії, у зв`язку з чим несе відповідальність перед позивачем за відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди. Виконавчий комітет ОМР та ОМР не надали доказів, які б свідчили про те, що на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені за адресою: [ADDRESS] , або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями. Також, не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС» наділено правом користування земельною ділянкою комунальної власності за адерсою: [ADDRESS] . Тому, підстави вважати, що ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС» несе відповідальність перед позивачем за відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди та відповідно є належним відповідачем у справі відсутні. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові КЦС ВС від 25.01.2023 у справі № 522/2891/20 вказано наступне: - суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину; - суд першої інстанції встановив, що зелені насадження, розташовані за адресою [ADDRESS] не знаходяться на балансі та не утримуються КП «Міськзелентрест», відповідний договір щодо догляду за зеленими насадженнями за вищезазначеною адресою балансоутримувачем, власником або користувачем КП «Міськзелентрест» також не укладався; - суд першої інстанції зробив висновок, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста, дані, що дане дерево відповідно до вимог частини п`ятої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебуває на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації відсутні, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування; Верховний Суд вказав, що оскільки відповідач не довів відсутність протиправності та вини, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог в оскарженій частині (стягнення грошового відшкодування з Одеської міської ради). Натомість апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди та витрат на проведення оцінки майна. В даному конкретному випадку, позивачем надані належні та допустимі докази, які підтверджують той факт, що внаслідок падіння дерева, належному позивачеві на праві власності автомобілю було завдано шкоду. Як вже було встановлено, дерево за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 на баланс КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» - не передавалася. Докази, на підтвердження того, що дерево за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 перебуває на балансі будь-якої іншої фізичної або юридичної особи Виконавчим комітетом Одеської міської ради надані не були. При цьому, повноваження ТОВ «КК «КЛЕВЕР» щодо догляду за зеленими насадженням у договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком відсутні. Також, згідно відповіді Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.08.2024 року №01-05-1/35, власником земельної ділянки за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1 є Територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради, що не було спростовано Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1, або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями Тому, суд вважає, що саме Виконавчий комітет Одеської міської ради повинен відповідати за шкоду, завдану внаслідок падіння дерева за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1, та відповідно є належним відповідачем у справі. Відповідно до листа Гідрометеоролгічного центру Чорного та Азовського морів від 21.08.2024 року, 31.05.2024 року у місті Одесі були наступні погодні умови: - видимість 14 км.; - температура повітря 19,2 градуси Цельсія; - вітер південний, 4-7 м/с; - опади відсутні; - попередження про небезпечні явища 31.05.2024 року не видавалися. Зазначене свідчить про те, що падіння дерева відбулося через незалежні від погодних умов причини. У відзиві на позовну заяву Одеська міська рада посилається на те, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту під виглядом саме збитків. Згідно копії висновку експерта №7855 експертного, транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля FORD TRANSIT, д/н [NUMBER] внаслідок події, яка сталася 31.05.2024 року, що складений 24.11.2024 року: - вартість відновлювального ремонту т FORD TRANSIT, д/н [NUMBER] пошкодженого внаслідок події, що мала місце 31.05.2024 року становить 387\~964,18 гривень; - вартість матеріального збитку завданого власнику т/з FORD TRANSIT, д/н [NUMBER] внаслідок події, що сталася 31.05.2024 року становить 209\~985,00 гривень (т. 1, а.с.43). У висновку визначено, що експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта. У висновку визначено, що дана експертиза підготовлена та виконана для подальшого подання її до суду. Фактично підставою для застосування цивільно-правової відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного право порушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. У постанові КЦС ВС від 17 квітня 2019 року у справі № 715/1345/17, ВС зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність заподіяної шкоди та її розмір. Системний аналіз статті 22 ЦК України і частини другої статті 1192 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Звіт (висновок експерта) про оцінку майна є належним і допустимим доказом на підтвердження завданих збитків у вигляді витрат, які власник пошкодженого автомобіля мусить зробити для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту). Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц, від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц. Відповідачем не доведено той факт, що позивачем було проведено відновлювальний ремонт т/з, за наслідками чого вартість такого ремонту становить менше, ніж то визначено в висновку експерта. Відповідачем також не спростовано визначену у висновку експерта вартість відновлювального ремонту. Заяви або клопотання про проведення транспортно-товарознавчої експертизи під час розгляду справи надано не було. Таким чином, доводи відповідача про те, що вартість відновлювального ремонту підтверджується лише реальними доказами понесення витрат після проведення відновлювального ремонту, не приймаються судом до уваги. Тому, беручи до уваги те, що дерево за адресою: м. Одеса, б-р Десантний, 1, розташоване не земельній ділянці комунальної власності та не передавалося на баланс КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», та те, що балансоутримувача такого дерева не визначалося, враховуючи той факт, що розмір завданої шкоди підтверджується належними та допустимими доказами та не був спростований відповідачем, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з Виконавчого комітету Одеської міської ради шкоди, заподіяної внаслідок падіння дерева у розмірі 387\~964,00 гривень. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно із статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. У постанові КЦС ВС від 08.01.2024 у справі № 454/2855/22, для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, насамперед спричинення позивачеві моральної шкоди. При цьому слід ураховувати, що причинний зв`язок між шкодою, завданою потерпілому, та протиправним діянням заподіювача шкоди є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. У позовній заяві просить стягнути моральну шкоду у розмірі 40\~000,00 гривень. Ухвалюючи рішення про відшкодування шкоди, суд має виходити з того, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має враховувати засади розумності, виваженості та справедливості. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи. Тому, враховуючи характер правопорушення, відсутність фізичних та глибоких душевних страждань, беручи до уваги часткове погіршення стану життя позивача та необхідності нести додаткові витрати, пов`язані з ремонтом транспортного засобу суд вважає, що 3\~000,00 гривень є тією сумою, яка у повній відшкодує завдану шкоду, буде розумною, виваженою та справедливою. На підставі зазначеного,

Outcome: partial