Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2025 року задоволено заяву [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Чирочка Наталія Вікторівна, заінтересована особа: Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, про встановлення факту постійного проживання на території України, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України. (а.с. 72-77) 20 жовтня 2025 року представник заявника подала до суду заяву про ухалення додаткового рішення по справі, в якому зазначити про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року разом з матір`ю [PERSON] у с. Іванівка Олександрійського району Кіровоградської області. Заява обґрунтована тим, що 25 вересня 2025 року завник звернулася до Світловодського відділу Міжрегіонального управління державної міграційної служби із заявою про видачу довідки про громадянство України та подальшого оформлення паспорту громадянина України, однак їй відмовлено в оформленні зазначених документів, у зв`язку з відсутністю в резолютивній частині рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області інформації про підтвердження факту постійного проживання заявника в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року та не зазначені особи, з якими вона проживала. (а.с. 80-81) 30 жовтня 2025 року представник заявника подала до суду заяву про уточнення заявлених вимог, а саме просить суд встановити факт постійного постійного проживання [PERSON] в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року разом з матір`ю [PERSON] у с. Іванівка Олександрійського району Кіровоградської області. (а.с. 93-96) Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 97-100) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. У вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. (а.с. 92) Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі з наступних підстав. Статтею 270 ЦПК України\~визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення у справі. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу. Дана норма передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто, невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові чи ухвалі. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Додаткове рішення суду - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання. Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17). Згідно із роз`яснень, наданих у п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених\~ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Порядок встановлення належності громадянства України врегульовано Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215. Відповідно до пунктів 7, 10 вказаного Порядку встановлення належності до громадянства України стосується осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву представника заявника про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити і ухвалити додаткове рішення у цивільній справі по справі, вказавши в резолютивній частині рішення про встановлення факту постійного проживання [PERSON] в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року разом з матір`ю [PERSON] у с. Іванівка Олександрійського району Кіровоградської області.

Outcome: approved