Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

29 вересня 2025 року від позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб, зареєстрований 19 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 405, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 19 квітня 2019 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , спору щодо місце проживання дитини сторони не мають. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вказує, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивачка вважає, що шлюб між сторонами фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 29 жовтня 2025 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. При цьому, позивачка 29 жовтня 2025 року подала до суду клопотання у якому просила розгляд справи про розірвання шлюбу здійснювати за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, з відповідачем не проживають з 05 червня 2025 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. При цьому, відповідач 29 жовтня 2025 року подав до суду клопотання у якому просив розгляд справи про розірвання шлюбу здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вказав, що спільно з відповідачем не проживають з 05 червня 2025 року. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований шлюб Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 405, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно з положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved