Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві зазначив, що з 20.01.1984 року [PERSON] , мати позивача, та [PERSON] , її співмещканець, були зареєстровані та проживали разом за адресою: [ADDRESS] . 13 лютого 1998 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, а саме про приватизацію ними квартири [ADDRESS] . В даному свідоцтві зазначено, що квартира належить їм на праві приватної спільної власності, а так як частки не визначені, то вважається, що власність є сумісною. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] залишилась проживати у квартирі. З питанням прийняття спадщини до органів нотаріату не зверталась, оскільки вважала, що квартира і так належить їй. Інших осіб, які б могли б вважатися спадкоємцями, не було, до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа після померлого [PERSON] не відкривалася. [PERSON] проживав і проживає окремо від своєї матері та її співмешканця [PERSON] , разом зі своєю власною сім`єю за адресою: [ADDRESS] . В травні 2025 року мати позивача під час перегляду документів, які знаходились в квартирі, виявила заповіт [PERSON] , який було складено 13 жовтня 2003 року, на користь її сина [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого 13 жовтня 2003 року державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Лебедь Н.В., [PERSON] заповів позивачу все належне йому майно. Однак про наявність заповіту [PERSON] раніше нічого не було відомо. Оскільки позивачу раніше не було відомо про існування вказаного заповіту, позивач нікуди не звертався та не займався оформленням спадщини після смерті [PERSON] 23 травня 2025 року позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Оканенко Т.Є. Проте постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови зазначено наступне: якщо спадкоємець, який проживає окремо від спадкодавця, протягом шести місяців після смерті спадкодавця не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. У постанові нотаріусом було роз`яснено, що позивач пропустив термін для подачі заяви на прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Оканенко Т.Є. докази, а саме: витяг зі Спадкового реєстру з інформацією щодо відкриття спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою від 21.07.2025 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . Також ухвалою від 09.10.2025 року залучено Управління майном комунальної власності міста до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Цією ж ухвалою витребувано у Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції докази, а саме витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян з інформацією про реєстрацію шлюбу: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача Полтавської міської ради надав письмові пояснення у справі, у яких проти позову заперечив. Зазначив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має врахувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Наявність чи відсутність істотної чи непереборної перешкоди для прийняття позивачем спадщини має встановлюватись судом індивідуально, в залежності від факту доведення їх існування позивачем відповідно до чинного законодавства. Позивач та його матір, що відповідно до справи підтримує спілкування з сином, протягом вказаних 20 років не цікавилися долею спадкового майна, що залишилось після смерті співмешканця [PERSON] , [PERSON] , зокрема квартири [ADDRESS] , співвласником якої є [PERSON] ; зважаючи на те, що заповіт мав перебувати у розпорядженні [PERSON] , так як перебував серед її документів. Разом з тим, протягом строку, що в десятки разів перевищує часовий проміжок, який передбачений законодавством для прийняття спадщини та який вбачається Верховним Судом незначним при пропуску відповідного строку жодних активних дій на прийняття спадщини спадкоємцем не було здійснено. Тому відповідач не вбачає підстав для задоволення позовної заяви (а.с.46-49). Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 62). Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста надав пояснення по справі, в яких щодо позову заперечив. Зазначив, що позивачем не надано жодних доказів стосовно того, що він дійсно не знав про існування заповіту. Більше того, в квартирі [ADDRESS] у весь час із дати складення заповіту по теперішній час проживає його мати [PERSON] , яка мала вільний доступ до всіх наявних в квартирі документів і знайти вищевказаний заповіт могла в будь-який час. Так само, і позивач, хоча й не проживав в квартирі [ADDRESS] , але відвідував матір та бував у вказаній квартирі. Тому посилання на травень 2025 року, як на дату коли [PERSON] та [PERSON] стало відомо про існування заповіту, є необґрунтованим, тому позов не підлягає до задоволення (а.с. 88-89). Інші заяви по суті справи або клопотання учасники справи суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, уповноваживши адвоката Прохур Н.І. представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позов просила задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Полтавської міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста в судовому засіданні щодо позову заперечила, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2004 року Полтавським обласним управлінням юстиції (а.с. 21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить частка спадкодавця у праві спільної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю та [PERSON] на праві спільної приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла 13.02.1998 року (а.с. 15). Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Лебедь Н.В. 13 жовтня 2003 року, [PERSON] все належне йому майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, а також все те, що належатиме йому на день його смерті, заповідав повністю [PERSON] (а.с. 22). Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.07.2025 №81702912 (а.с. 43). Згідно Довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради №1195 від 08.05.2025 р. на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 22 жовтня 2025 року № 00054326199 [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюб не перебували (а.с. 104-106). [PERSON] є матір`ю позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданим 10 жовтня 1963 року Филенківською сільською радою Карлівського району Полтавської області, згідно якого його матір`ю є [PERSON] (а.с. 11). Як підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 22.10.2025 №00054326199, у зв`язку з реєстрацією 14 червня 1969 року шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 105-106). Позивач є спадкоємцем за заповітом згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України. Наявність інших спадкоємців [PERSON] , в тому числі тих, які фактично прийняли після нього спадщину, судом не встановлено. Але у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини. Вказана обставина визнається сторонами та підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 травня 2025 року №84/02-31, якою приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Оканенко Т.Є. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з невідповідністю заявлених прав та пропуском терміну для звернення до нотаріуса (а.с. 24). Як встановлено судом, у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини з поважних причин, а саме оскільки до травня 2025 року він не був обізнаним про наявність заповіту. Вказаний факт щодо наявності поважної причини пропуску позивачем строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини підтверджується долученими до справи доказами. Відповідно до частини 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. Згідно статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Згідно довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради, [PERSON] у період з 09.01.1998 року по 10.06.2019 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 14 жовтня 2025 року №48, виданою ОСББ «Боровиковського, 9», [PERSON] з червня 2019 року по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Зокрема, судом встановлено, що позивач не був обізнаний про наявність заповіту, оскільки спадкодавець не повідомляв ні його, ні матір позивача про факт складення заповіту. Позивач міг дізнатися про існування заповіту лише за умови волевиявлення інших осіб, обізнаних із цим фактом. Крім того, позивач не належить до кола спадкоємців за законом та не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлювало своєчасне звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Суд приходить до висновку, що позивач не подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк з поважних причин, тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають до задоволення.

Outcome: approved