Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь: ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість, а саме: суму 3 % річних в розмірі 4689,90 доларів США та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.05.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11344689000, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 27300,00 дол. США з кінцевим строком погашення до 12.05.2023. На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11341727000/1 від 12.05.2008. 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» передало ТзОВ «Кей-Колект» право вимоги за кредитним договором № 11344689000 та договорами поруки. У зв`язку зі систематичним порушенням умов договору зі сторони позичальника утворилась заборгованість за кредитним договором, в результаті чого ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду за захистом своїх прав. 20.03.2015 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області розглянуто справу №345/69/15-ц за позовом ТОВ "Кей-Колект" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 32867,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.03.2015 становить 768908,85 грн. На сьогоднішній день відповідачами рішення Калуського міськрайонногосуду Івано-Франківської області № 345/69/15-ц в повній мірі не виконано, заборгованість складає 31895,14 доларів США. Звертає увагу, що заборгованість відповідача за кредитним договором було стягнуто в доларах США і саме на цей розмір заборгованості позивачем здійснено нарахування 3 % річних Як зазначалось вище, рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 345/69/15-ц в повній мірі не виконано, у зв`язку з чим сума 3 % річних нарахована на суму простроченого зобов`язання зі сплати заборгованості, визначеної рішенням за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року, становить 4689,90 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України станом на 13.06.2025 складає 194574,57 грн. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.07.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження провести з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 06.08.2025 судом ухвалено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» 3 % річних в розмірі 4689 (чотири тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) доларів США 90 центів, а також по 1211 (одній тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок з кожного сплаченого судового збору. 03.09.2025 представника відповідачів подав до суду заяви про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2025. Ухвалою суду від 07.10.2025 заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 12.05.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11344689000, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 27300,00 дол. США з кінцевим строком погашення до 12.05.2023. На забезпечення виконання зобов`язання за договором № 11344689000 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11341727000/1-П від 12.05.2008, за умовами якого у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора за договором № 11344689000 від 12.05.2008, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2015 у справі № 345/69/15-ц стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі, що становить 32867,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.03.2015 становить 768908,85 грн. На підставі вказаного рішення суду 29.04.2015 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист № 345/69/15-ц. Постановою старшого державного виконавця Калуського відділу ДВС від 30.10.2023 виконавчий лист № 345/69/15-ц від 29.04.2015 повернутий стягувачу ТОВ «Кей-Колект». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В. від 12.06.2024 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 345/69/15-ц від 29.04.2015. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В. від 02.06.2025 з урахуванням часткового виконання виконавчого листа № 345/69/15-ц від 29.04.2015 станом на 18.06.2025 до стягнення підлягає 31895,14 доларів США. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася. Водночас, у відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 1050 ЦК України закріплено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання суд, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Відповідно до пункту 8.35 постанови від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. У пункті 8.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та пункті 6.19. постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19). Передбачене частиною другою статті 625\~ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2015 у справі № 345/69/15-ц стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі, що становить 32867,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.03.2015 становить 768908,85 грн. Однак вказане рішення суду в повній мірі не виконано та станом на 18.06.2025 у відповідачів наявна заборгованість у розмірі 31895,14 доларів США. Водночас жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що станом на теперішній час відповідачі у повному обсязі виконали рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 345/69/15-ц від 20.03.2025 та повернули позивачу встановлену даним рішенням суму заборгованості у розмірі 31895,14 доларів США, ними суду не надано. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачами своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що вимоги позивача про сплату відповідачами трьох процентів річних від простроченої суми, згідно зі ст. 625 ЦК України, є правомірними. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % х кількість днів прострочення / кількість днів у році. А тому 3% річних за період з 02.04.2017 до 23.02.2022 становить 4687,27 доларів США((31895,14\~доларів СШАx 3 % x 1423 дні / 365 днів)) + (31895,14\~доларів СШАx 3 % x 366 днів /366 днів)). Водночас суд звертає увагу, що відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про правовий\~статус осіб,\~зниклих безвісти\~за особливих\~обставин» №\~2505-VIII\~від 12.07.2018 набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку 4687,27 доларів США як трьох процентів річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 9). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то з\~відповідачів на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~сплачений ним\~судовий збір\~в розмірі\~по 1210,52\~грн. ((4687,27 х 2422,40 / 4689,90) / 2) з кожного. На підставі викладеного, ст. 252, 599, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», та

Outcome: partial