Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року задоволено позов ТОВ"Ум факторинг". Постановлено стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь ТОВ "УМ Факторинг" (ЄДРПОУ 40274286, місцезнаходження 04060 м. Київ, вул. Ризька, 73-Г, офіс 7/1) заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 3 000,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 23 760,00 грн. та 3 028,00 грн. судового збору. (а.с. 119) Представник ТОВ "Ум факторинг" звернувся у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. (а.с. 128) Просить стягнути з відповідача 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року задоволено позов ТОВ "УМ Факторинг" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. При ухваленні судового рішення суд не вирішив питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позвачу у зв"язку з розглядом цієї справи. Правничу допомогу позивачу ТОВ "Ум факторинг" надавав адвокат на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 141 від 29 січня 2025 року, укладеного з Адвокатським бюро "Остащенко" в особі керуючого адвоката Остащенко О.М., додаткової угоди № 1 до договору №141 про надання правової допомоги від 29.01.2025 року та акту виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги №15/12/2023 від 14.02.2025 року, відповідно до умов яких сторони погодили, що за надання правової допомоги клієнт зобов"язується сплатити адвокату гонорар у розмірі, що становить 6 000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що платіжною інструкцією №252 від 14 лютого 2025 року підтверджується сплата ТОВ "Ум факторинг" на рахунок АБ Остащенко грошових коштів у розмірі 6 000,00 грн. (призначення платежу акт виконаних робіт від 14 лютого 2025 року [PERSON] , [INFO] ). (а.с. 61-69) З урахуванням викладеного, суд надходить до висновку про те, що витрати позивача на правничу допомогу є виправданими, заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, відповідає критерію розумності та необхідності таких витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви. За вказаних підстав, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved