Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У травні 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі\~ТОВ «Брайт Інвестмент») Кириченко О.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОПТ Банк» №0281/980/019404000/1 від 07.12.2017 року, яка станом на 24.03.2023 року становить суму в розмірі 42\~588,70 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 35\~803,72 грн; заборгованості за відсотками 6\~784, 98 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 07.12.2017 року акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») та відповідач [PERSON] уклали заяву-анкету про надання банківських послуг №0281/980/019404000/1, якою визначено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. На дату укладення заяви-анкети, розмір процентної ставки становить 36 % на рік та розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, визначені умовами договору. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265. Положеннями цього договору визначено, що ТОВ «Брайт Інвестмент» прийняло право грошової вимоги й стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, за указаною вище заявою-анкетою, укладеною між АТ «ОТП Банк» та відповідачем. Станом на день відступлення вимоги загальний розмір заборгованості відповідача становить 42\~588,70 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 35\~803,72 грн; заборгованості за відсотками 6\~784, 98 грн. 02 квітня 2025 року позивач направив відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дану вимогу відповідач отримав 17.04.2025 року особисто, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак відповідач так і не вчинив жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 25.06.2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 04.07.2025 року представник позивача направив на адресу суду клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу із відповідача в розмірі 8 500 грн та докази понесених витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно\~ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.12.2017 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено заяву-анкету про надання банківських послуг №0281/980/019404000/1. Так, цією анкетою-заявою визначено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема за користування кредитом, АТ «ОТП Банк» нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. На дату укладення заяви-анкети, розмір процентної ставки становить 36% на рік та розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних (а.с.21-22). До укладення кредитного договору відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому надана інформація щодо умов кредитування (а.с.23-24). Крім того, розпискою від 19.12.2017 року відповідач підтвердив, що отримав картку емітовану на його ім`я № [NUMBER] та ознайомився з правилами користування карткою та чинними тарифами АТ «ОТП Банк»(а.с.25). Так, 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги й став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором №0281/980/019404000/1 від 07.12.2017 року, укладеним між AT «ОТП Банк» та відповідачем (а.с.9-18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512\~ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Аналізуючи наведені норми права та надані позивачем докази, судом встановлено, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» відповідно до укладеного з АТ «ОТП Банк» договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Станом на день відступлення вимоги згідно з витягом з додатка № 1 за договором факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, загальний розмір заборгованості відповідача становить 42\~588,70 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 35\~803,72 грн; заборгованості за відсотками 6\~784, 98 грн (а.с.19). З метою належного виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості, позивач надіслав 02.04.2025 року на адресу відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту. Дану вимогу відповідач отримав 17.04.2025 року особисто, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак відповідач так і не вчинив жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості. Стаття 627 ЦК України\~визначає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей\~626,\~628,\~629 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України\~передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За у мовами ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Норми статей 610, 611 ЦК України вказують на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини 1, 2\~ст. 612 ЦК України). Згідно з розрахунком заборгованості, складеним АТ «ОТП Банк», станом на 24.03.2023 року заборгованість відповідача за договором №0281/980/019404000/1 від 07.12.2017 року становить 42\~588,70 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 35\~803,72 грн; заборгованості за відсотками 6\~784, 98 грн (а.с.29-54). Крім того, використання відповідачем кредитних коштів та наявною заборгованістю на вказану вище суму також підтверджується складеним АТ «ОТП Банк» випискою з рахунку приватного клієнта №0281/980/019404000/1. Розрахунковий період: з 07.12.2017 по 24.03.2023 року (а.с.55). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, регламентовано, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта (пункти 62, 63). Враховуючи те, що відповідач, отримавши кредитні кошти, порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості за ним належних та допустимих доказів на підтвердження їх повернення, всупереч ч. 1\~ст.81 ЦПК України, останній не надав та не спростував розмір заборгованості, заявлений позивачем, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» необхідно стягнути заборгованість за заявою-анкетою про надання банківських послуг №0281/980/019404000/1 від 07.12.2017 року, яка становить 42\~588,70 гривень та складається із: заборгованості за тілом кредиту 35\~803,72 грн; заборгованості за відсотками 6\~784, 98 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем на підтвердження таких витрат надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 року, укладений між ТОВ «Брайт Інвестмент» в особі директора Кириченко О.М. та адвокатським бюро «Юлії Чміль» (а.с.115-116), додаток № 1 від 01.05.2023 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05 від 01.05.2023 року (а.с.117-118), акт про надання правничої допомоги до цього договору № 2706-25 на суму 8 500 грн(а.с.119), ордер про надання правової допомоги серії АЕ №1248536 (а.с.114), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3080 від 10.06.2016 року (а.с.113). Так, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18). Відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів необґрунтованість витрат на правову допомогу. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Отже, суд дійшов висновку, що у зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача 8 500 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, позовна заява ТОВ «Брайт Інвестмент» подана через систему Електронний суд, тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~в сумі 2 422,40 грн із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, що становить 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved