Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-04 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області через підсистему «Електронний суд» від представника позивач [PERSON] у травні 2025 року надійшла зазначена позовна заява, в якому ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про споживчий кредит від 19 лютого 2024 року № 8712390 у розмірі 36 984,86 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов зазначеного кредитного договору, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Право вимоги заборгованості за цим договором позивач має на підставі, укладеного з ТОВ «Мілоан» 25 червня 2024 року Договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, зі свого боку, свої обов`язки належним чином не виконав, не повернув в повному обсязі кредит, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість, у розмірі 36 984,86 грн, з яких: 10 566,40 грн заборгованість за тілом кредиту; 25 218,46 грн заборгованість за відсотками та 1 200 грн прострочена комісія. Суд ухвалою від 30 травня 2025 року прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копія ухвали про відкриття провадження від 30 травня 2025 року направлялася відповідачу на адресу реєстрації, однак рекомендоване повідомлення № 0610260615940 повернулося без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що з урахуванням пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним повідомленням про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Як вбачається із матеріалів справи 19 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № 8712390, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 12 000 грн строком на 105 днів, пільгова ставка 1,70 % за кожний день користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 2,30 % за кожний день користування кредитом. Договір підписаний [PERSON] із застосуванням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором 154374 (довідка ТОВ «Мілоан» від 14 жовтня 2024 року). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання, яке надало відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором, шляхом перерахунку коштів за допомогою платіжної картки № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 19 лютого 2024 № 123405348. Відповідач зі свого боку своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 25 червня 2024 року укладений Договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ відповідно до умов якого, первісний кредитор відступив ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за Договором про споживчий кредит від 19 лютого 2024 року № 8712390 у розмірі 36 984,86 грн, з яких: 10 566,40 грн залишок заборгованості за тілом кредиту; 25 218,46 грн залишок заборгованості за відсотками та 1 200 грн прострочена комісія. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509\~Цивільного кодексу\~України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514\~Цивільного кодексу\~України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516\~Цивільного кодексу\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517\~Цивільного кодексу\~України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За таких обставин та оскільки на підставі зазначеного договору факторингу право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором відступлено на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредит-Капітал» необхідно задовольнити. За приписами частини першої статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved