Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

30 вересня 2025 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 18 листопада 2024 року між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №8765437, за яким останній отримав кредит. 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК "ЄАПБ" за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі останнє набуло право вимоги грошових коштів до [PERSON] . Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 19800 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17,40 грн сума заборгованості за відсотками, 12000 грн заборгованість за пенею та 1782,60 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача борг по кредиту та сплачений ним судовий збір. Ухвалою судді від 02 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду. У судове\~засідання представник\~ТОВ «ФК\~"ЄАПБ" Алієва Н. не з`явилася, при зверненні з позовом заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо\~своєї адреси\~суду не\~надав,\~а тому\~відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином ( а. с. 44). Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено,\~що 18\~листопада 2024\~року [PERSON] отримав кредит від ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у розмірі 6000 грн строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 17 грудня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом: 1% за день, а за понад строкове користування 5%, комісії 29,71%, а у грошовому виразі - 1782,60 грн та пені 5% за день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 2617,16%, а орієнтовна загальна вартість кредиту складає 7800 грн. В день укладення договору за допомогою одноразового ідентифікатора [PERSON] підписав договір та паспорт споживчого кредиту. Платіжним засобом у договорі зазначено картковий рахунок [NUMBER] (а. с. 5-12). 27 березня 2025 року між ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Того ж дня між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного вище договору факторингу та акт прийому-передачі реєстру боржників №1 (а. с. 14-17). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором позики №8765437 в розмірі 19800 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 17,40 грн сума заборгованості за відсотками, 12000 грн заборгованість за пенею та 1782,60 грн заборгованість за комісією за надання кредиту (а. с. 19). Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 2 статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики №8765437 від 18 листопада 2024 року в розмірі 19800 грн. Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не сплачує заборгованість за кредитними договорами ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Враховуючи викладене,\~з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором №8765437\~від 18\~листопада 2024\~року в розмірі 6017,40 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 17,40 грн сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення з відповідача 12000 грн заборгованості за пенею та 1782,60 грн заборгованості за комісією за надання кредиту суд зазначає таке. Згідно з п. 2.2.4 кредитного договору №8765437\~від 18\~листопада 2024\~року передбачена комісія за надання кредиту: 1782,60 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 29,71% від суми кредиту (а. с. 6). Проте, у вказаному договорі не зазначено та позивачем не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, який надається відповідачу та за які товариством встановлена комісія. Отже положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача комісії у розмірі 1782,60 грн за надання кредитних коштів. Відповідно до\~ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 12000 грн за невиконання грошового зобов`язання за період з 18 листопада 2024 року по 27 березня 2025 року є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 920,24 грн понесених та документально підтверджених судових витрат пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial