Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Левицька О.І. звернулася до суду з позовом про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком свого малолітнього сина. Заява мотивована тим, що з 27 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. 21 грудня 2020 року рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу сторони і надалі проживали разом. [INFO] народилась спільна дитина син [PERSON] . Коли сину було 4 місяці відповідачка покинула спільне місце проживання, забрала сина і пішла на декілька днів до подруги в смт. Томашпіль, а згодом поїхала жити до своєї матері в с. Велика Русава. Рішенням Томашпільського районного суду від 26 грудня 2023 року вирішено визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] . В подальшому [PERSON] добровільно передала дитину для постійного місця проживання з батьком, а сама виїхала за кордон, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. На підставі того що [PERSON] сам виховує і забезпечує малолітнього сина йому надана була відстрочка до 07 серпня 2025 року на підставі п.4 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». При зверненні про продовження відстрочки [PERSON] було повідомлено, що на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області йому не може бути надана відстрочка, тому що вказане рішення не є підставою для надання відстрочки згідно ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». На даний час син проживає разом із ним, перебуває повністю на його утриманні. [PERSON] із сином не спілкується, не приймає участі у вихованні дитини та не утримує сина. Позивач працює мулярем в ТОВ « Агрокомплекс «Зелена долина», а тому має можливість забезпечити дитину усім необхідним. Оскільки в Україні запроваджено воєнний стан та діє загальна мобілізація, постала необхідність встановлення факту самостійного виховання, утримання та здійснення догляду ним за малолітнім сином [PERSON] для оформлення відстрочки. Просить встановити факт того, що [PERSON] самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 серпня 2025 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 20 жовтня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про причини неявки суд не повідомила, про дату час та місце слухання справи повідомлялася завчасно шляхом оголошення на сайті суду. В зв`язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що коли його сину було чотири місяці, колишня дружина покинула місце проживання, забрала сина і виїхала. Вона з ним жила по чужих сім`ях, була за кордоном. З березня 2025 року син проживає біля нього, відвідує садочок. Відповідачка участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Зазначив, що він працює на роботі, отримує заробітну плату в розмірі 20000 грн. Дитину водить до сімейного лікаря. Представник позивача [PERSON] - адвокат Левицька О.І. суду пояснила, що сторони по справі є позивачем та відповідачем. Сторони з 2019 року проживали у шлюбі, який 21 грудня 2020 року розірвали. Але так і продовжували проживати разом. [INFO] у них народився син [PERSON] . Коли їх сину було чотири місяці відповідачка залишила їх місце проживання і забрала дитину пішла до своєї подруги, а потім поїхала жити до своєї матері. Рішенням Томашпільського районного суду від 16 грудня 2023 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з його батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідачка не виконувала рішення суду. Вона постійно змінювала місце проживання. Однак сама зателефонувала, що не може справитись з дитиною і запропонувала приїхати позивачу в Могилів-Подільський і вона його віддасть. Дитина була передана батьку. Батько займається вихованням та утриманням сина. Необхідність встановлення факту самостійного виховання, утримання та здійснення догляду ним за малолітнім сином [PERSON] потрібно позивачу для надання відстрочки. Просить встановити факт того, що [PERSON] самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина [PERSON] . Представник органу опіки і піклування Томашпільської селищної ради Щербатий А.І. не заперечує щодо задоволення позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON] . Разом з [PERSON] проживає його син та батьки. Малолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON] від народження. Невеликий період часу малолітній [PERSON] не проживав з батьком, приблизно пів року. З весни 2025 року дитина проживає з батьком. Для дитини створені всі умови для проживання. На подвір`ї є гойдалка, велосипед, літом був надувний басейн. На сьогоднішній день дитина ходить в садочок, гарно одягнута, дитина виглядає ідеально. Батько відноситься до дитини чудово, в дворі з ним грається, виходять гуляти. Завжди батько приходить з гостинцями. [PERSON] працює. Коли батька немає дитиною займається бабуся. Дитина завжди знаходиться під наглядом. Зазначила, що матір дитини бачила тоді, коли народилась дитина. Більше матері не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що за місцем свого проживання проживає з 1985 року. Сім`ю [PERSON] добре знає. Дитина з [PERSON] проживає з самого народження. [PERSON] з [PERSON] жили сім`єю. Потім її не стало, а дитина залишилась з ним. Пізніше вона приїхала провідати дитину і забрала її. Вони кругом її шукали, а з березня 2025 року дитина постійно проживає з батьком. Для дитини створені прекрасні умови. На подвір`ї багато іграшок. [PERSON] відвідує садочок. Батько постійно працює на роботі. На мою думку дитина отримує належне виховання та піклування. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом [PERSON] . Дитина з [PERSON] проживає з самого народження, потім хлопчик виїхав з матір`ю, його не було, а уже як півроку хлопчик знову появився і тут проживає з батьком. Матері хлопчика за даною адресою не має. Для дитини створені всі умови для проживання, багато іграшок і в хаті і на подвір`ї. Батько займається вихованням сина, ходить на прогулянки з ним, ніхто дитину не ображає. Коли мати дитини була ще коло них, то більше часу з дитиною проводив батько, завжди з ним гуляв. Зі слів позивача відомо, що мати фінансово утримувати дитину не допомагає. Вислухавши позивача, представника позивача, представника органу опіки і піклування, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12) Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з його батьком [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с.14 зв-21). З витягів з реєстру територіальної громади видно, що позивач [PERSON] та його син [PERSON] проживають в [ADDRESS] (а.с.9-10). За змістом довідки від 24 липня 2025 року № 71 [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 24 липня 2025 року батько [PERSON] самостійно виховує і утримує свого сина [PERSON] (а.с.10зв). З довідки про доходи видно, що позивач працює мулярем у ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» , його заробітна плата становить за червень 16104,2 грн (а.с.12). В характеристиці виданої виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради [PERSON] зазначено, що виконавчий комітет Томашпільської селищної ради відносно [PERSON] компроментуючими матеріалами не володіє (а.с.11). З характеристики виданої ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» видно, що [PERSON] з 12 червня 2025 року працює на посаді муляр відділу будівництва ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина». За час роботи зарекомендував себе як дисциплінований, старанний, кваліфікований працівник. [PERSON] виховує сина [PERSON] [INFO] . Забезпечує синові належні умови для життя, розвитку та виховання (а.с.25). З витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні (а.с.12 зв). За змістам акту обстеження умов дитина росте в турботі і любові з боку батька. Сім`я матеріально забезпечена. Батько, [PERSON] і дитина [PERSON] спільно проживають за адресою : [ADDRESS] . Батько [PERSON] самостійно виховує і утримує свого сина [PERSON] . Мати - [PERSON] тривалий час перебуває за межами України (а.с.13-14). Також судом оглянуто інформацію Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08 жовтня 2025 року [PERSON] 14.01.2024 перетнула кордон України в напрямку "в`їзд" через пункт пропуску "Могилів - Подільський», 17.01.2024 перетнула кордон України в напрямку "виїзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільськийа", 08.04.2024 перетнула кордон України в напрямку "в`їзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський, 10.04.2024 перетнула кордон України в напрямку "виїзд" через пункт пропуску "Брониця", 07.05.2024 перетнула кордон України в напрямку "в`їзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський», 09.05.2024 перетнула кордон України в напрямку "виїзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський», 27.08.2024 перетнула кордон України в напрямку "в`їзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський», 28.08.2024 перетнула кордон України в напрямку "виїзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський», 30.03.2025 перетнула кордон України в напрямку "в`їзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський», 30.03.2025 перетнула кордон України в напрямку "виїзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський», 01.10.2025 перетнула кордон України в напрямку "в`їзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський», 08.10.2025 перетнула кордон України в напрямку "виїзд" через пункт пропуску "Могилів-Подільський». Відповідно до висновку органу опіки та піклування Томашпільської селищної ради «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] » , орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] біля батька [PERSON] (а.с.54-55). Так, встановлення факту позивачу потрібно для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Згідно ст. 141 ч. ч. 1, 2 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч 5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 ч. ч. 1-3, 5 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 157 ч. ч. 1, 2 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 ч. 1 СК України). Статтею 181 ч. ч. 1, 2 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ст. 23 ч. 1 п. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 п. 4 додатку 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" №560 від 16.05.2024 документами, що підтверджують право на відстрочку жінок та чоловіків, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої (таких) дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч.1 ст. 135 СК України є свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Пунктом 2 абз. 3 Порядку надання відпустки при народженні дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №693 від 07.07.2021, визначено, що одинокий батько - батько дитини, матір якої померла, відповідно до рішення суду позбавлена батьківських прав, визнана безвісно відсутньою або оголошена померлою, якщо ця дитина не була усиновлена іншою жінкою. Суд не приймає твердження позивача, про те, що матір дитини проживає за кордоном, а тому він сам опікується життям та здоров`ям малолітнього сина [PERSON] , оскільки проживання одного з батьків окремо від дитини не свідчить про те, що, в даному випадку, мати самоусунулась від виховання та утримання дитини та це не звільняє її від обов`язку виховувати та утримувати дитину. Також інші докази, які подані позивачем не спростовують факту, що відповідачка не виконує покладені на неї обов`язки, як матері відносно її сина. Тобто, позивач не довів, що мати дитини в силу певних юридичних фактів не виконує прав та обов`язків відносно своєї малолітньої дитини. Також суд звертає увагу, що з інформації наданої Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідачка [PERSON] періодично перетинає кордон. Мати дитини [PERSON] , згідно СК України має обов`язок і права щодо утримання і виховання сина, не визнана недієздатною, не відбуває покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, Законом не заборонено позивачу добровільно утримувати сина, дбати про його всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про його духовний та фізичний стан, проте таке право позивача не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який він просить. Отже, підстав для встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у даній справі не вбачається. Сам по собі факт проживання за однією адресою не може свідчити про перебування на утриманні. Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на утриманні позивача сина, окрім спільного місця проживання, матеріали справи не містять. Саме по собі встановлення даного факту самостійного виховання дитини батьком не несе для позивача жодного юридичного наслідку щодо вирішення його прав та обов`язків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed