Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник\~адвокат Чернов Володимир Володимирович, звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовною заявою до ТОВ «Авентус Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказавши у позові третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. В обґрунтування\~позову\~зазначається,\~що наприкінці 07.08.2025 позивачу стало відомо про те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. було відкрито виконавче провадження № 64172037 за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 116421 від 29.12.2020 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості за кредитним договором № 3618469 у розмірі 40160 грн. Позивач вказує, що оспорюваним ним виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, а отже нотаріусу мали бути надані відповідачем оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника і встановлюють прострочення виконання зобов?язання. У той же час такі документи нотаірусу надано не було, оскільки папірці, названі договором про надання споживчого кредиту № 2318469 від 25.04.2020, які були надані нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв?язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, незважаючи на те, що сама заборгованість за вказаним договором позивачем не визнається. У зв`язку з цим позивач просив визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 13.08.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін. Також судом було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оспорюваного позивачем виконавчого напису (а.с. 47, 48). 25.08.2025 від представника відповідача ТОВ «Авентус Україна» Довгаля В.В. надійшов відзив на позов заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви у повному обсязі та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача зазначає, що відповідний кредитний договір було укладено з позивачем в онлайн режимі шляхом підписання останнім договору з використанням одноразового ідентифікатора, що є його електронним підписом. [PERSON] перед підписанням договору ознайомився з умовами кредитування та порядком надання кредиту, а також самостійно погодив такі умови, після чого отримав кредитні кошти. У матеріалах справи відсутній оспорюваний виконавчий напис і в той же час позивачем не доведено неможливості самостійного отримання такого виконавчого напису та не було заявлено клопотання про його витребування, а отже позивачем не надано належних і допустимих доказів, що містять відомості щодо предмета доказування. Стосовно заявленого у позові розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн представник відповідача зазначає, що написання позовної заяви на два аркуші не потребувало особливих знань, така заява є типовою у даній категорії справ та опублікована на різних безкоштовних офіційних вебсайтах як приклад для написання, з огляду на це такий розмір є явно неспівмірним із обсягом виконаних адвокатом робіт і завищеним. Надання правничої допомоги адвокатом у цій справі зводилося до складання та подання позовної заяви з мінімальною кількістю доказів, що свідчить про мінімальні затрати та час на отримання та підготовки документів для оскарження. З огляду на викладене, позаяк складання позову у цій справі не потребувало аналізу великої кількості документів і у справах даної категорії наявна усталена судова практика, заявлений позивачем розмір витрат не професійну правничу допомогу є необґрунтованим та нерозумним, а тому представник відповідача просив суд зменшити такі витрати (а.с. 57-65). 26.08.2025 від представника позивача адвоката Чернова В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що відзив не містить жодних заперечень проти аргументів позову щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису з недотриманням умов його вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника та застосування норм законодавства, які на момент вчинення цього виконавчого напису були визнані нечинними. Фактично відзив побудований на спробі довести суду обставини, що не є предметом позову. Крім того, позивач ніколи не проживав та не був зареєстрований у м. Києві чи в Київській області, а отже в оспорюваному виконавчому написі зазначено вигадану адресу, що мало на меті реалізацію цього напису не за дійсним місцем проживання позивача. Крім іншого, така адресу не міститься і у папірці під назвою договір про надання споживчого кредиту № 2318469. Щодо посилань відповідача на відсутність у матеріалах справи виконавчого напису та недоведення позивачем неможливості отримання такого документа самостійно, такі посилання лише свідчать про те, що представник відповідача неуважно ознайомився зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами (а.с. 117-118). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін від останніх не надійшло. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 116421 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованості за кредитним договором № 2318469 від 25.04.2020 (включно із платою за вчинення виконавчого напису) у розмірі 40160 грн (а.с. 26). 18.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем за заявою представника відповідача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64172037 на підставі відповідного виконавчого напису (а.с. 12-13, 17). Крім цього, в межах вказаного виконавчого провадження 01.08.2025 тим самим приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 9). Частиною 6 статті 55 Конституції України гарантовано право кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Стаття 18 Цивільного кодексу України передбачає можливість захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.\~Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 3.1 - 3.5 п. 3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: 1) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;\~2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.\~Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.\~Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.\~При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку).\~Для одержання виконавчого напису подаються:\~а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 від 26.11.2014, у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинено нотаріусом 29.12.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. У той же час наданий нотаріусу договір про надання споживчого кредиту № 2318469 від 25.04.2020, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису (а.с. 18-23), не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. У свою чергу представник відповідача, який належним чином повідомлявся про розгляд справи і отримав ухвалу про відкриття провадження із копіями позовної заяви та доданих до неї документів, не надав суду письмових доказів на підтвердження того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено із дотриманням вимог діючого законодавства, а представником відповідача були надані приватному нотаріусу всі необхідні документи, зокрема оригінал нотаріально посвідченого договору. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як із підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис,\~перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Згідно з п.п. 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі № 361/1488/19. Однак відповідачем не було надано доказів вручення [PERSON] вимоги про повернення заборгованості за відповідним договором, а також доказів того, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису перевірив наявність доказів належного направлення та отримання вказаного листа-вимоги. У той же час кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). При цьому у правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц зазначається, що як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення позичальника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення оспорюваного виконавчого напису, позаяк нотаріус не впевнився у наявності та безспірності заборгованості позивача перед відповідачем у передбаченому законом порядку, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Суд критично оцінює наведені у відзиві представника відповідача посилання на укладення договору про надання споживчого кредиту № 2318469\~від 25.04.2020 відповідачем та наявності в останнього заборгованості за таким договором перед ТОВ «Авентус Україна», на підтвердження чого представником відповідача було додано до відзиву копію відповідного договору та розрахунок заборгованості за цим договором (а.с. 68-107, 108-111), оскільки вони жодним чином не спростовують наведені у позові обставини щодо порушення діючого законодавства нотаріусом, допущені ним під час вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача сплачену останнім суму судового збору у розмірі 968,96 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями від 11.08.2025 та випискою\~про зарахування\~судового збору\~до спеціального\~фонду Державного\~бюджету України (а.с. 33, 35, 46). При цьому суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 136 ЦПК України у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову. Водночас у роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про\~застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 наголошується, що таке зменшення розміру судового збору здійснюється і в разі одночасного (в один і той же день) подання до суду позовної заяви і заяви про забезпечення позову, у тому числі при об`єднанні їх в один процесуальний документ. Таким чином, оскільки позовна заява та заява про забезпечення позову були подані до суду одночасно (в один і той же день) і в електронній формі, позивач мав сплатити судовий збір у загальному розмірі 968,96 грн (з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору з огляду на положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про\~судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011) 484,48\~грн за\~заяву про\~забезпечення позову\~та 484,48\~грн за\~позовну заяву,\~у той\~час як\~позивачем було\~сплачено судовий\~збір у\~загальному розмірі\~1453,44\~грн,\~а отже\~судовий збір\~у розмірі\~484,48\~грн слід\~вважати надмірним. Разом із цим вирішити самостійно питання щодо повернення помилково сплаченого судового збору на даний час суд не має можливості, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє на теперішній час) сплачена сума судового збору повертається лише за клопотанням особи, яка його сплатила. На підставі наведеного,

Outcome: approved