Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі АТ «А-банк») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 79146,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23 березня 2025 року [PERSON] , будучи клієнтом банку, уклав з банком кредитний договір № АВН0СТ155101742766496270 і отримав кредит в розмірі 60000 грн. строком на 60 місяців (до 22 березня 2030 року) зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 2 жовтня 2025 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 79146,82 грн., з яких: тіло кредиту 59853,98 грн., проценти 18626,65 грн., пеня 666,19 грн. Тому заявлено АТ «А-банк» позов до суду. Представник позивача АТ «А-Банк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа) в судове засідання не з`явився. До позовної заяви представник позивача Шкапенко О.В. додав клопотання про підтримання позову та розгляд справи у відсутності представника АТ «А-Банк». Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Процесуальні дії у справі 6 жовтня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] 23 березня 2025 року підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101742766496270 та погодився, що вона разом з умовами та правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір (п. 18 заяви). У цій заяві відповідач висловив бажання отримати в АТ «А-банк» кредит за послугою «Швидка готівка» в розмірі 60000 грн. (п. 4 заяви) на строк 60 місяців з 23 березня 2025 року по 22 березня 2030 року (п. 5 заяви) з фіксованою процентною ставкою 85% на рік (п. 6 заяви) та зазначив, що сума кредиту зараховується на платіжну картку № [NUMBER] (п. 9 заяви), а погашення заборгованості здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок [NUMBER] (п. 11 заяви). Розмір щомісячного платежу становить 4391,67 грн. (п. 7 заяви), а загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій 262960,93 грн. (п. 10 заяви) (арк. спр. 11-12). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома [PERSON] інформацію про дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді, суми платежів за розрахунковий період, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту (арк. спр. 13-14). Згідно з копією меморіального ордера № TR.44513310.47346.65455 23 березня 2025 року АТ «А-банк» було видано [PERSON] кредит на суму 60000 грн. (арк. спр. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 23 березня 2025 № АВН0СТ155101742766496270 та виписки по кредиту заборгованість [PERSON] за наданим кредитом станом на 2 жовтня 2025 року становить 79146,82 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 59853,98 грн., заборгованість за процентами 18626,65 грн., заборгованість за пенею 666,190 (арк. спр. 15,17). АТ «А-банк» має право надавати банківські послуги, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з Державного реєстру банків, статуту АТ «А-банк» (арк. спр. 20-26). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом установлено, що 23 березня 2025 року АТ «А-банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101742766496270, уклали договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 60000 грн. строком на 60 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. [PERSON] допустив порушення умов вищезазначеного договору. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 2 жовтня 2025 року має місце заборгованість за договором від 23 березня 2025 року в загальному розмірі 79146,82 грн., з яких: 59853,98 грн. тіло кредиту, 18626,65 грн. проценти. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору суду не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору за заявою від 23 березня 2025 року № АВН0СТ155101742766496270: 59853,98 грн. тіла кредиту та 18626,65 грн. процентів. Щодо заявлених АТ «А-банк» вимог про стягнення з [PERSON] пені в розмірі 666,19 грн. суд зазначає таке. Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, виходячи із цих приписів, суд не вбачає підстав для стягнення з [PERSON] пені в розмірі 666,19 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 2402,05 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 99,16%.

Outcome: partial