Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-02 00:00:00

28 червня 2025 року позивач в особі свого представника адвоката Плугатирьової Н.В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області», яким змінено територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, звернулася з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 лютого 2019 року між нею і [PERSON] в Авдіївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №8. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди та виникнення конфліктів. У грудні 2023 року шлюбні відносини між ними були припинені. Примиритися не вдалося. За цих підстав позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представником позивача була надана заява, в якій вона не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та просила розглядати справу без участі позивача та її представника. В свою\~чергу,\~відповідач повідомлявся про розгляд справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України» та своїм зареєстрованим місцем перебування. Відзив на позов чи інші заперечення проти розірвання шлюбу не надав. Тому судом проведений заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 16 лютого 2019 року в Авдіївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 8 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають двох дітей: [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з позовною заявою у грудні 2023 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем та в своєму позові наполягає на розірванні шлюбу, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач у своєму позові не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище позивачу після розірвання шлюбу слід залишити « [PERSON] ». При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved