Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-03 00:00:00

26.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що 28.05.2021 року відповідач в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала заявку на отримання кредиту, таким чином між нею та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір №100372908 про надання споживчого кредиту. [PERSON] ознайомилась з усіма його умовами. Згідно умов кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача у розмірі 12000.00 грн. Підписання кредитного договору здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні кредитного договору. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 51620.80 грн. Заборгованість складається з наступного: 10800.00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 39020.80 грн. заборгованість за відсотками; 1800.00 грн. заборгованість за комісійними винагородами; 0,00 грн. заборгованість за пенею. 30.09.2021 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про відступлення прав вимоги №09Т, згідно якого між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений ним при поданні заяви до суду судовий збір в розмірі 2422.40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000.00 грн. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 року. У судове засідання 04.11.2025 року представник позивача не з`явився, однак в позовних вимогах зазначив про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.7). Відповідач відзив або заперечення на позов ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до суду не надала, в судове засідання 04.11.2025 року не з`явилась без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, так на її адресу направлялась ухвала про відкриття провадження по вказаній справі та судова повістка про виклик до суду, яку [PERSON] отримала, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.54), а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». \~ За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та ігноруванням виклику до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його позовній заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 28.05.2021 року відповідач в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала заявку на отримання кредиту, таким чином між нею та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір №100372908 про надання споживчого кредиту. [PERSON] ознайомилась з усіма його умовами. Згідно умов кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача у розмірі 12000.00 грн. (а.с.10,12 зворотній бік-16). П.1\~ч.1\~ст.\~512\~Цивільного кодексу\~України (\~далі \~ЦК України) передбачено, що\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 30.09.2021 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір факторингу №09Т, згідно якого між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача (а.с.18 зворотній бік-21). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша статті 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частни першої статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини першої\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~зі змінами та доповненнями, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, утворилася заборгованість у розмірі 51620.80 грн. Заборгованість складається з наступного: -10800.00 грн. заборгованість за тілом кредиту; -39020.80 грн. заборгованість за відсотками; -1800.00 грн. заборгованість за комісійними винагородами; -0,00 грн. заборгованість за пенею. Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором №100372908 від 28.05.2021 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.11). \~\~\~ \~ \~ \~ \~З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останньої на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 51620 грн. 80 коп. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Крім того, з відповідача відповідно до\~статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у відповідному розмірі щодо частини задоволених вимог, а саме:\~2\~422,40 грн., сплачений ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» при зверненні з позовом до суду. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, за змістом ч. 4 ст.137ЦПК, України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня2020 року у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня2014 року). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial